Справа № 154/542/17
Суддя: Пікула Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

154/542/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В. ,

при секретарі Грабовської Г.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача Смоляр Є.І.,

представників відповідача - Чишій Б. Л., Сак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України про визнання дій про відмову у призначенні та виплаті грошової допомоги неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 201 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Володимир-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову у призначенні та виплаті грошової допомоги неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він після призначення пенсії за віком звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату йому грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій, як працівнику освіти зі стажем роботи понад 35 років.

На своє звернення отримав лист Володимир-Волинського об`єднаного УПФ України від 31 січня 2017 року за № 14/С-02 про відмову у призначенні вказаної вище грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного для її призначення стажу роботи. З відповіді слідує, що стаж його роботи, яка дає право на призначення грошової допомоги, складає 29 років 3 місяці 4 дні. Відповідно, до стажу зараховані період роботи з 28.08.1987 року по день досягнення пенсійного віку, тобто по 24.10.2016 року, на посаді викладача спецпредметів та заступника директора по навчальній роботі Володимир-Волинського технікуму гідромеліорації та механізації сільського господарства.

Водночас до стажу роботи, який дає право на призначення даного виду грошової допомоги, не враховано період служби в лавах Радянської армії з 16.11.1976 року по 11.11.1978 року ( 1 рік 11 місяців 29 днів) та період роботи у Володимир-Волинському технікумі ГМСГ з 26.01.1979 року по 31.08.1986 року ( 7 років 7 місяців 5 днів) на посаді лаборанта кабінету сільськогосподарських машин, який в загальному складає 9 років 7 місяців.

Вважає таку відмову неправомірною, оскільки стаж роботи, необхідний для призначення грошової допомоги з врахуванням періоду служби в армії та роботи з 26.01.1979 року по 31.08.1986 року лаборантом на пів ставки та викладачем технікуму, складає 38 років 10 місяців 4 дні.

Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 та його представник Смоялр Є.І. в судовому засіданні просили зобов`язати Володимир-Волинське об`єднане Управління Пенсійного фонду України призначити та виплатити позивачу грошову допомогу відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення як працівнику освіти зі стажем роботи понад 35 років.
Представники відповідача Чишій Б. Л., Сак О.В., в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що за даними трудової книжки ОСОБА_1 , стаж його роботи, який дає право на виплату грошової допомоги, обчислено із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 і становить 29 років 3 місяці 4 дні, що не дає право позивачу на призначення та виплату грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Окрім того, згідно із записами в трудовій книжці в період з 26.01.1979 року по 31.08.1986 року позивач працював на посаді лаборанта Володимир-Волинського технікуму гідромеліорації. Інша робота, яку він виконував в період з 26.01.1979 року по 31.08.1986 року на посаді викладача Володимир-Волинського технікуму гідромеліорації вважається роботою за сумісництвом.
З наведених вище підстав позивачу правомірно відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення як працівнику освіти зі стажем роботи понад 35 років.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Володимир-Волинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області з 25.10.2016 року та отримує пенсію за віком (а.с.8).

Рішенням Володимир-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області позивачу щодо зарахування до стажу, який дає право на призначення та виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи на посаді лаборанта технікуму за сумісництвом відмовлено з посиланням на те, що посада лаборанта кабінету сільськогосподарських машин не передбачена Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909. Таким чином, період роботи на вказаній посаді до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». не зараховано (а.с. 9).

Про дане рішення позивачу повідомлено листом від 31.01.2017 року.

Однак суд вважає, що вказане рішення відповідача є неправомірним з наступних підстав.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Як вбачається із трудової книжки позивач з 26.01.1979 року по 31.08.1986 року - працював на посаді лаборанта кабінету сільськогосподарських машин Володимир-Волинського технікуму гідромеліорації та механізації сільського господарства, з 01.09.1986 року по 28.08.1987 року - навчання в УСГА, з 28.08.1987 року - призначений на посаду викладача спецпредметів Володимир-Волинського технікуму ГМСГ, з 07.01.1999 року - переведений на посаду заступника директора по навчальній роботі.

Судом встановлено, що окрім роботи на посаді лаборанта Володимир-Волинського технікуму гідромеліорації та механізації сільського господарства за період з 26.01.1979 року по 31.08.1986 року, позивач протягом зазначеного періоду постійно в цьому ж технікумі працював викладачем, маючи при цьому педагогічне навантаження із зазначенням годин, що підтверджується наказами по особовому складу, а саме:

-Наказ по Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації і механізації сільського господарства від 12.02.1979р. №27 «Г» про закріплення за лаборантом ОСОБА_1 , педагогічного навантаження у кількості 272 години (а.с.14);

-Наказ по Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації і механізації сільського господарства від 15.09.1979р. №155 «І» про закріплення педагогічного навантаження на 1979-1980 навчальний рік за лаборантом ОСОБА_1 у кількості 685 годин (а.с.15-17);

-Наказ по Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації і механізації сільського господарства від 27.08.1980р. №120 а «Г» про закріплення педагогічного навантаження на 1980-1981 навчальний рік закріплено педагогічне навантаження за ОСОБА_1 у кількості 569 годин (а.с.18-19);

-Наказ по Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації і механізації сільського господарства від 30.05.1981р. №95 «Г» про збільшення педагогічного навантаження лаборанту ОСОБА_1 на 136 годин (а.с. 20-21);

-Наказ по Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації і механізації сільського господарства від 20.08.1983р. №87 «С» про призначення педагогічного навантаження з врахуванням зменшенню бюджету часу на вивчення предметів в зв`язку з залученням учнів на сільськогосподарські роботи на 1983-1984 навчальний рік лаборанту ОСОБА_1 у кількості 667 годин (а.с. 22-23);

-Наказ по Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації і механізації сільського господарства від 29.08.1984р. №90 «С» на 1984-1985 учбовий рік у кількості 682 години (а.с.27-28);

-Наказ по Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації і механізації сільського господарства від 26.08.1985р. №166 а «Г» на 1985-1986 учбовий рік у кількості 326 годин (а.с.25-26);

Як вбачається з карток-довідок за 1981- 1983 рр., позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді лаборанта, отримував доплату за закріплення за ним педагогічного навантаження. (а.с. 29-34).

Згідно ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.
Пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіка-35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року.
Відповідно до п. 2 зазначеної Постанови, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення , що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Відтак, умовою виплати особі грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення є сукупність наступних обставин: досягнення особою пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; призначення такій особі пенсії за віком; робота на час досягнення пенсійного віку у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е» «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; наявність у особи страхового стажу та таких посадах (для чоловіків - 35 років); не отримання до цього будь-якої пенсії.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач досяг пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; на час досягнення пенсійного віку позивач працював у Володимир-Волинському сільськогосподарському технікумі на посаді педагогічного працівника, тобто на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; позивач має страховий стаж на таких посадах понад 35 років; позивач не отримував до 25.10.2016 року будь-якої пенсії.
Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», розділ «Освіта», користуються правом на призначення пенсії за вислугу років особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах вчителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
В даному випадку закон не вимагає того, що для зарахування періоду роботи на посадах зазначених у цьому Переліку, така робота має бути основною.
Підставою для відмови позивачу у виплаті грошової допомоги є незарахування до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоду роботи позивача у Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації та механізації сільського господарства на посаді лаборанта з 26 січня 1979 року по 31 серпня 1986 року, тобто предметом доказування в даній справі є правомірність незарахування до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, зазначеного періоду роботи на вказаній посаді.
Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Суд вважає, що у спірний період роботи - з 26 січня 1979 року по 31 серпня 1986 року позивач, працюючи на посаді лаборанта, згідно наказів про закріплення педагогічного навантаження, був довантажений роботою викладача, яка дає право на пенсію за вислугою років, та виконував посадові обов`язки у тій самій установі освіти, у той самий проміжок часу, що був відведений для основної роботи, отримуючи при цьому оплату за викладацьку роботу, яка включається до розрахунку та обчислення середньої заробітної плати в повному обсязі, сплачуючи при цьому відповідні відрахування та податки, та користувався усіма правами, обов`язками і відповідно і пільгами, передбаченими законодавством для посад, які займав.

Таким чином, у спірний період позивач також фактично виконував роботу на посаді вчителя, тобто на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 «Про пенсійне забезпечення».
Аналізуючи вищенаведні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що період роботи ОСОБА_1 26.01.1979 року по 31.08.1986 року в Володимир-Волинському технікумі гідромеліорації на посаді лаборанта з додатковим довантаженням на посаді викладача необхідно врахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п.п. «г», «д» п. 1 п. 2 Положення «Про порядок зарахування стажу для призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та сільського господарства», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397 встановлено, що вчителям, лікарям та іншим працівникам освіти та охорони здоров`я у стаж роботи по спеціальності, окрім роботи в установах та організаціях, робота в яких надає право на пенсію за вислугу років, зараховується, серед іншого служба в складі Військових сил СРСР та методична, науково-методична та учбово-методична робота в школах та середньо-спеціальних учбових закладах, учбових, педагогічних, учбово-методичних, методичних та науково-методичних кабінетах, станціях та бюро.

Як вбачається із трудової книжки позивач ОСОБА_1 з 16.11.1976 року по 11.11.1978 року - проходив строкову службу в Збройних Силах, що також стверджується військовим білетом серія НОМЕР_1 виданим 13.11.1976 року Володимир-Волинським об`єднаним міським військовим комісаріатом.
Згідно із абзацом 2 частини першої статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону України від 03.11.2006 року №328-У) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Аналогічні положення викладені в частині першій статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відтак, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років становить більше 35 років, то відповідачем безпідставно було відмовлено у виплаті належної йому в силу приписів п.7-1розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
За таких обставин справи, відповідно до вказаних вище норм матеріального права та враховуючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення..
Згідно з ч. 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Будь-яких належних і беззаперечних доказів відповідно до вимог ст.ст. 70-71 КАС України на спростування вищевказаного представником відповідача суду надано не було і в матеріалах даної справи такі відсутні.
На підставі викладеного, Закону України «Про пенсійне забезпечення», та керуючись ст.ст. 70, 71, 158, 159, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Володимир-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення як працівнику освіти зі стажем роботи понад 35 років.
Стягнути з Володимир-Волинського об`єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинській області на користь на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя Н.В. Пікула