Справа № 607/12395/16-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2017 Справа №607/12395/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 02 листопада 2016 року пред'явив до суду адміністративний позов до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити таку пенсію. Обґрунтовав позов тим, що 15 червня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак рішенням, оформленим протоколом засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 15 вересня 2016 року в призначенні пенсії йому відмовлено. Мотивом такого рішення слугувало те, що комісія встановила, що стаж його роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за Списком № 2, становить 5 років 7 місяців, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах при досягненні 55 років. Позивач стверджує, що його стаж на зазначених посадах становить 19 років 11 місяців 25 днів. Однак відповідачем протиправно зараховані лише деякі періоди із його трудової діяльності. З цих підстав просив зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 15 червня 2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_3 позов підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити. Після оголошеної в розгляді справи перерви подали в судове засідання заяву, в якій просили завершувати розгляд справи в їхній відсутності.

Представник відповідача Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області Завацька І.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, підтримала письмові заперечення на позов. Зазначила, що згідно з наданими позивачем документами та проведеними Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області перевірками встановлено, що пільговий стаж позивача становить 5 років 7 місяців, який є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років. Період навчання позивача 1976 - 1979 років не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки відповідно до диплому він здобув професію електрогазозварювальника, а прийнятий на роботу на посаду електрозварника. Період 1979 - 1980 років не зарахований, оскільки у трудовій книжці не зазначено, чи працював позивач повний робочий день, а пільгової довідки ним не надано. З тих же підстав не зараховано період строкової військової служби протягом 1980 - 1982 років. Період роботи з 1988 - 1990 років не зарахований до пільгового стажу позивача у зв'язку з відсутністю доказів, які підтверджують шкідливі умови праці повний робочий день. За період роботи з 1990 року була надана пільгова довідка, але підприємства немає, тому неможливо перевірити достовірність відображених у ній даних. З 21 серпня 1992 року до пільгового стажу зараховується період роботи на відповідних посадах або за професіями за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці, така атестація до 1993 року не проводилась. За 1993 - 1994 роки докази про атестацію відсутні, а період 1994 - 1998 років не зарахований, оскільки в підсумках атестації відсутня посада газоелектрозварник. Також, трудова книжка позивача містить неточності, оскільки дата її заповнення вказана 18 квітня 1980 року, а в цей період позивач взагалі не працював.

Після оголошеної в розгляді справи перерви представник відповідача подала в судове засідання заяву, в якій просила завершувати розгляд справи в її відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Відповідно до диплому серії НОМЕР_1 з 1976 року ОСОБА_1 навчався в середньому професійно-технічному училищі № 1 в м.Тернополі, яке закінчив у 1979 році і отримав професію електрогазозварника, та йому присвоєна кваліфікація електрогазозварника третього розряду.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року він навчався в середньому професійно-технічному училищі № 1 в м Тернополі. З 23 липня 1979 року до 14 квітня 1980 року працював електрозварником 3-го розряду у Хмельницькому СУ «Стальконструкція». 14 квітня 1980 року звільнений з роботи у зв'язку з призовом до Радянської Армії. З 05 травня 1980 року по 30 травня 1982 року - служба в Радянській Армії. З 25 червня 1982 року до 10 грудня 1984 року працював у Тернопільському АТП-19021 газоелектрозварником третього розряду, з 22 лютого 1983 року присвоєна кваліфікація газоелектрозварника 4 розряду. 18 грудня 1984 року прийнятий газоелектрозварником по 4 розряду у ПАТ «Тернопільавто». 14 лютого 1985 року присвоєний 5 розряд газозварника, 28 жовтня 1985 року - 6 розряд газозварника. 01 лютого 1988 року звільнений в порядку переведення в СМУ «Західавтотехбудмонтаж», куди прийнятий 02 лютого1988 року газоелектрозварником 4 розряду і працював по 02 січня 1990 року. З 03 січня 1990 року по 28 лютого 1993 року працював на посаді газоелектрозварювальника в кооперативі «Умілець», а з 01 березня 1993 року по 10 листопада1994 року - на тій жде посаді в СМП «Партнер-ФТМ». З02 грудня 1994 року по 10 серпня 1998 року працював газоелектрозварювальником 4 розряду в TOB «Домобудівник». З 2000 року працює у КП «Тернопільміськтеплокомуненерго».

Згідно з наказом TOB «Домобудівник» № 13/09/16-2К від 13 вересня 2016 року приведено у відповідність до Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» шляхом внесення зміни у найменування посади «газоелектрозварник» на «газозварник», код 7212; зазначені зміни внести в накази, що стосуються трудової діяльності ОСОБА_1, починаючи з 02 грудня 1994 року по 10 серпня 1998 року; вважати назву посади, вказану в наказі про прийняття на роботу ОСОБА_1, як «газозварник 4 розряду».

15 червня 2016 року позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до протоколу від 15 вересня 2016 року засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Із зазначеного протоколу вбачається, що до періодів роботи зі шкідливими умовами праці ОСОБА_1 зараховано лише період роботи з 25 червня 1982 року по 10 грудня 1984 року та 18 грудня 1984 року по 01 лютого 1988 року. Таким чином стаж його роботи у шкідливих умовах праці згідно Списку № 2 обчислено як 5 років 7 місяців 0 днів.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який набрав чинності з 1 січня 1992 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Частина п'ята статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачений законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 8 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються «Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» і «Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Відповідно до зазначеного Списку № 2, який був чинний на період роботи заявника до 01 січня 1992 року, розділом XXXII «Общие профессии» передбачені посади «газосварщики и их подручные», «электросварщики и их подручные».

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение» затверджено «Список № 1 производств, работ, профессий, должностей и показателей на подземных работах, на работах с особо вредными и особо тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях» та «Список № 2 производств, работ, профессий, должностей и показателей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях».

Відповідно до зазначеного Списку № 2, який був чинний на період роботи позивача, починаючи з 01січня 1992 року, і в подальший спірний період його роботи, який не зараховано до стажу, що дає право на пільгову пенсію, розділом «23200000 XXXIII. Общие профессии» передбачені посади «620 Газосварщики», «756 Электрогазосварщики, занятые на резке и ручной сварке, на полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности», «905 Электросварщики на автоматических и полуавтоматических машинах, занятые сваркой в среде углекислого газа, на работах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности, а также на полуавтоматических машинах», «906 Электросварщики ручной сварки».

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 16 вересня 2015 року,12 квітня 2016 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14, 21-1203а15, 21-6501а15), які відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України мають бути враховані іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом установлено, що до 21 серпня 1992 року до пільгового стажу позивача зараховано лише період роботи з 25 червня 1982 року по 10 грудня 1984 року та 18 грудня 1984 року по 01 лютого 1988 року.

Інші періоди його роботи, а також час навчання в профтехучилищі та строкова військова служба до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах, не зараховано.

Суд не погоджується з позицією відповідача про відсутність підстав такого зарахування, виходячи з фактичних обставин справи та вимог закону.

Так, судом встановлено, що в період з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року позивач навчався в середньому професійно-технічному училищі № 1 в м Тернополі, після закінчення якого отримав професію електрогазозварника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З 23 липня 1979 року ОСОБА_1 прийнято на роботу електрозварником 3-го розряду у Хмельницьке СУ «Стальконструкція».

Відтак, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування ОСОБА_1 на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців після закінчення навчання, тому цей період повинен зараховуватись до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», у редакції частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби та виконання військового обов'язку було і є обов'язком громадянина, ухилення від яких тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, тому будь-які обмеження трудових прав особи, пов'язані з проходженням такої служби або виконанням обов'язку, недопустимі.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція України має вищу юридичну силу, а Закони та інші нормативно-правові акти повинні прийматися на підставі Конституції України та повинні відповідати їй. Водночас із цим, наведеною нормою Конституції України передбачено, що норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини та громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантовано.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Абзацом 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на норму статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зарахування проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, можливе лише за умови якщо підтверджено працю особи за професією або займання нею посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Оскільки до проходження військової служби (з 23 липня 1979 року до 14 квітня 1980 року) позивач працював електрозварником, і ця посада передбачена Списком № 2, який був чинним на період роботи позивача, що в свою чергу дає йому право на пільгову пенсію, а право позивача на зарахування часу проходження військової служби у Збройних Силах гарантоване чинним законодавством про пенсійне забезпечення, то відмова відповідача у зарахуванні військової служби в Радянській армії до пільгового стажу є протиправною.

Як зазначалося, з 23 липня 1979 року до 14 квітня 1980 року працював електрозварником, з 25 червня 1982 року до 10 грудня 1984 року - газоелектрозварником, з 18 грудня 1984 року по 01 лютого 1988 року - газоелектрозварником, причому з 14 лютого 1985 року йому присвоєний 5 розряд газозварника, 28 жовтня 1985 року - 6 розряд газозварника, з 02 лютого1988 року по 02 січня 1990 року - газоелектрозварником, з 03 січня 1990 року по 28 лютого 1993 року та з 01 березня 1993 року по 10 листопада1994 року - газоелектрозварювальником.

Тобто, посади, на яких працював ОСОБА_1 в періоди з 23 липня 1979 року до 14 квітня 1980 року, з 25 червня 1982 року до 10 грудня 1984 року, з 18 грудня 1984 року до 01 січня 1992 року передбачені Списком № 2, який був чинним у зазначені періоди роботи позивача.

А тому, ці періоди роботи слід зарахувати до стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому суд вважає необгрунтованими доводи відповідача про те, що відсутні докази зайнятості позивача на роботах у цей період, з мотивів ненадання пільгової довідки, у якій би було зазначено, що ОСОБА_1 працював на зазначених роботах повний робочий день.

Так, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У трудовій книжці позивача наявні усі відповідні записи про роботу позивача в періоди з 23 липня 1979 року до 14 квітня 1980 року, з 25 червня 1982 року до 10 грудня 1984 року, з 18 грудня 1984 року до 01 січня 1992 року, а тому додаткового підтвердження шляхом подання уточнюючих довідок не потребують.

Щодо періоду роботи з 01 січня 1992 року по 10 листопада1994 року, то суду не надано відомостей про характер роботи позивача, чи був він зайнятий на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Як зазначалося, Списком № 2, який був чинним у зазначений період роботи позивача, передбачалася посада «756 Электрогазосварщики, занятые на резке и ручной сварке, на полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности».

Тому, суд не знаходить підстав для зарахування зазначеного періоду роботи позивача до стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо зарахування до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах періоду роботи з 02 грудня 1994 року по 10 серпня 1998 року у ТОВ «Домобудівник», то суд враховує, що в трудовій книжці позивача вказано, що він прийнятий на роботу на посаду газоелектрозварювальника, однак, як зазначалося, згідно з наказом № 13/09/16-2К від 13 вересня 2016 року назва посади, вказана в наказі про прийняття на роботу ОСОБА_1 вважається «газозварник 4 розряду».

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у період з 02 грудня 1994 року по 10 серпня 1998 року ОСОБА_1 працював на повний робочий день у ТОВ «Домобудівник» за професією, посадою газозварник 4 розряду (що передбачена Списком № 2, код 620) і виконував газозварювання труб різного діаметру, ремонт металоформ, котлів.

Наказом підприємства «Тернопільський домобудівний комбінат», правонаступником якого є ТОВ «Домобудівник», № 163 від 13 вересня 1993 року «Про результати атестації робочих місць» підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2 працівникам посади газозварювальник.

Висновком державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць від 28 березня 2000 року №052/05 та наказом по підприємству від 13 вересня 1993 року № 163 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 працівникам робочих місць 620 - газозварник.

За таких обставин період роботи ОСОБА_1 з 02 грудня 1994 року по 10 серпня 1998 року підлягає зарахуванню до до стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Виходячи з наведеного, судом установлено, що стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, які дають право на пільгову пенсію за списком № 2, є більшим 12 років 6 місяців, якого достатньо для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він досягнув 55 років і має стаж роботи більше 25 років.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази, положення закону, які підлягають застосуванню до правовідносин між сторонами, суд приходить до переконання про порушення законних прав позивача ОСОБА_1, які підлягають захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Оскільки право позивача на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підтверджене, слід зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з часу його звернення за призначенням пенсії - 15 червня 2016 року.

На підставі викладеного, відповідно ст. 64 Конституції України, до ст. ст. 13, 62, 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 6 - 11, 14, 71, 94, 159 - 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з 15 червня 2016 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 551 гривню 20 копійок сплаченого ним при зверненні до суду судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяН. М. Сташків