Справа № 266/3898/14-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Курбанов Н.М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року справа №266/3898/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Василенко Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2014 року у адміністративній справі № 266/3898/14-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якому просив визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого листа до виконання та відновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду № 2-4854/2010 від 30.07.2010 року про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (а.с.2).

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 2-4854/2010 від 30.07.2010 року зобов'язано відповідача нараховувати та виплачувати позивачу надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії щомісячно безстроково.

Однак, позивач зазначає, що рішення суду виконується частково, у зв'язку з цим ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції за виконавчим листом. Після його отримання він з'ясував, що строки для пред'явлення виконавчого листа до виконання минули. Вважає, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин. За таких обставин, просив заяву задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26грудня 2014 року провадження у справі № 266/3898/14-а закрито.

ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вона є дружиною позивача, який помер, та вказує на те, що відповідно до ст. ст. 1261, 1227 Цивільного кодексу України вона є правонаступником позивача та має право на отримання вищезазначених пенсійних виплат, призначених її чоловіку.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до. п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

30 липня 2010 року на виконання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.07.2010 року у справі № 2-4854/10 позивачу було видано виконавчий лист щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, та з 31 грудня 2009 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1219 Цивільного кодексу України передбачає права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Колегія суддів зазначає, що статус пенсіонера, як «дитини війни» є невід'ємним від особи, яка має право на отримання згідно з цим статусом соціальних виплат, та не може бути переданий іншим особам.

Таким чином, на зазначені відносини, що безпосередньо пов'язані з особою спадкодавця та мають особистий характер, поширюється стаття 1219 Цивільного кодексу України.

Виходячи з аналізу викладених норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що якщо за життя позивач мав право на матеріальні кошти у вигляді державного щомісячного 30 відсоткового підвищення до пенсії як дитині війни згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», проте не отримав їх за життя, з незалежних від нього причин, можливе процесуальне правонаступництво.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2015 року у справі № К/800/65810/14.

Відповідно до актового запису про смерть № 878 від 12 листопада 2014 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.18).

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29.09.1968 року ( а.с. 28).

Відповідно до листа № 2612/03 від 21.02.2017 та інших матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до виконавчого листа 21.12.2010 року, виплату сум за рушенням суду за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2010 року в розмірі 4330,87 грн. здійснено в січні 2011 року. З 01.11.2011 року позивачеві підвищення, як «дітям війни» виплачувалось в розмірах встановлених постановою КМУ № 745. З 01.12.2013 року у розмірах встановлених постановою КМУ № 1381, а саме у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму помісячно та на теперішній час відповідач не має заборгованості з пенсійних виплат ОСОБА_3

Отже, наведене свідчить про те, що за життя позивачу були нараховані та виплачені суми пенсії, які позивач отримав за життя.

Згідно заяви про отримання допомоги на поховання від 27.11.2014 року, ОСОБА_2 була повідомлена про відсутність недоотриманої пенсії ОСОБА_3

Тобто, на момент смерті позивача у відповідача був відсутній борг по сплаті нарахованих сум відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 2-4854/2010 від 30.07.2010 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, що є підставою для закриття провадження.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 не позбавлена права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про спадкування нарахованих, але не виплачених сум пенсії ОСОБА_3, якщо такі є.

З урахуванням наявних доказів, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, справа по суті вирішена правильно і підстави для скасування або зміни ухвали відсутні.

Керуючись статями 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2014 року у адміністративній справі № 266/3898/14-а- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Е.Г. Казначеєв

Судді І.А. Васильєва

Л.А. Василенко