Справа № 806/2519/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м.Житомир справа № 806/2519/16

категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Господарчук І.В., Недашківська Н.В.,

за участю: представника позивача Сагайдака І.К.,

представників відповідачів Спірідонової Г.С., Ваховської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЧ МАКС" до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про скасування постанови №036740 від 20.05.2016 р. та стягнення коштів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІЧ МАКС" звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №036740 від 20.05.2016 та стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області на його користь кошти в розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до замовлення №17/05/2016-1 на транспортно-експедиційне обслуговування ТОВ "РІЧ МАКС" мав доправити до м.Русіен, Республіка Польща товар, вказаний у замовленні. 20.05.2016, при перевезенні даного товару на транспортному засобі Renault з м.Пологи Запорізької області до Республіки Польща, через м.Івано-Франківськ, де водій мав замитнити товар, працівники Укртрансбезпеки зупинили даний транспортний засіб для перевірки дозвільних документів на перевезення вантажу. Для перевірки водієм було надане водійське посвідчення, замовлення на транспортно-експедиційне обслуговування та інші документи. Крім того, зазначає, що для ознайомлення посадовим особам відповідача надавалась CMR. Вислухавши пояснення водія, було складено акт №097539 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. 06.06.2016, при перетині кордону зі сторони Польщі, водію було повідомлено, що постановою відповідача №036740 від 20.05.206, на ТОВ "РІЧ МАКС" було накладено штраф у сумі 17000 грн., на підставі абзацу 7 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення норм ЄУТР. Вважає таку постанову протиправною, оскільки посадовим особам при перевірці були надані всі необхідні документи. Крім того, транспортний засіб підприємства 20.05.2016 при перевезенні товару відповідно до замовлення, не здійснював внутрішні перевезення, а здійснював міжнародні перевезення, що й при перевірці водій пояснював перевіряючим. Зазначає, що посилання перевіряючих на ТТН №14 від 19.05.16 є безпідставними, оскільки вона містить недоліки в оформленні. Крім того, у постанові про накладення штрафу чітко вказано, що допущено порушення норм ЄУТР, що є незрозумілим та не відповідає фактам, встановленим у акті. Тому, просить скасувати таку постанову, як протиправну та стягнути з ГУ ДКС у Житомирській області сплачені підприємством кошти.

Представник відповідача - Управління Укртрансінспекції в Житомирській області в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, пояснив, що за результатами перевірки транспортного засобу Renault, що належить ТОВ "РІЧ МАКС", під керуванням водія ОСОБА_5, встановлено факт надання послуг з внутрішніх перевезень вантажу між пунктами розташованими на території України згідно ТТН №14 від 19.05.2016 від ФОП ОСОБА_6 до ТОВ "Ласощі" (пункт навантаження Запорізької області, м.Полоне, пункт розвантаження Волинська область), без оформлення документів передбачених ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики, з питань безпеки на наземному транспорті. Отже, підприємством надавалися послуги, з перевезення вантажу, транспортним засобом, що належить іноземному перевізнику, без оформлення документів передбачених ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт". Отже, вважає, що постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу №036740 винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак є законною.

Представник відповідача - ГУ ДКС у Житомирській області в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначає, що кошти в сумі 17000 грн. перераховано згідно квитанції від 06.06.2016 №97 на рахунок 0002, відкритий за балансовим рахунком 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету" в Головному управлінні ДКС в Житомирській області. Тобто, кошти, сплачені є доходами загального фонду Державного бюджету, які зараховані як адміністративні штрафи та інші санкції, а не доходами управління, як бюджетної установи. З огляду на що, порушення у діях ГУ ДКС у Житомирській області відсутні, а позов до нього є безпідставним. Тому просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

Встановлено, що 20.05.2016 при проведенні рейдової перевірки на 160 км.+125 м. автомобільної дороги Київ-Ковель, Коростенського району Житомирської області відповідно до направлення на перевірку №025637 від 16.05.2016 , уповноваженим особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області проведено перевірку транспортного засобу Renault н.з. НОМЕР_1, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію АТЗ належить ТОВ "РІЧ МАКС", Республіка Польща, під керуванням водія ОСОБА_5

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №097539 від 20.05.2016. (а.с.20)

В акті перевірки зазначено, що надавалися послуги з внутрішніх перевезень вантажу між пунктами розташованими на території України згідно ТТН №14 від 19.05.2016 від ФОП ОСОБА_6 до ТОВ "Ласощі" (пункт навантаження Запорізька область, м.Пологи, пункт розвантаження Волинська область), без оформлення документів, передбачених ст.57 Законом України "Про автомобільний транспорт", а саме: дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

20.05.2016, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за порушення абзацу 7 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідачем прийнято постанову про застосування до ТОВ "РІЧ МАКС" адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.21).

Не погоджуючись із накладенням штрафу, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи оскаржене рішення на відповідність його вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до наступних висновків.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон України № 2344-ІІІ).

Статтею 5 Закону України № 2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11 ст. 6 зазначеного Закону України передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з Порядком № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Дана норма кореспондується зі ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт", у якій зазначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення вантажів на території України.

У відповідності до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених ст. 39 і 48 Закону України № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог ст. 53, 56, 57 і 59 Закону України № 2344-ІІІ; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно до п. 9 Порядку № 1567 перед проведенням рейдової перевірки керівник органу державного контролю видає направлення на перевірку, підписує та скріплює печаткою органу державного контролю.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 до Порядку № 1567.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Згідно п. 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку № 1567.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про застосування до ТОВ "РІЧ МАКС" адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. винесена за порушення норм ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що, передбачена абзацом 7 ч.1 ст. 60 цього Закону.

У акті перевірки, на підставі якого було винесено спірну постанову зазначено, що за результатами проведеної перевірки транспортного засобу Renault н.з. НОМЕР_1, що належить ТОВ "РІЧ МАКС" встановлено, що надавалися послуги з внутрішніх перевезень вантажу між пунктами розташованими на території України згідно ТТН №14 від 19.05.2016 від ФОП ОСОБА_6 до ТОВ "Ласощі" (пункт навантаження Запорізька область, м.Пологи, пункт розвантаження Волинська область), без оформлення документів, передбачених ст.57 Законом України "Про автомобільний транспорт", а саме: дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Посилаючись на протиправність постанови, представник позивача стверджує, що транспортний засіб здійснював не внутрішні перевезення, а міжнародні перевезення та рухався до пункту замитнення, що й пояснював представникам відповідача водій.

При цьому, представник відповідача посилається на те, що відповідачем здійснювалися внутрішні перевезення транспортним засобом, що належить іноземному перевізнику без дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Суд погоджується з доводами представника відповідача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалами справи та не заперечується сторонами ТОВ "РІЧ МАКС" є іноземним перевізником (а.с.8-13).

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону № 2344-ІІІ перевезення пасажирів і вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать іноземним перевізникам, забороняється, якщо на це не було отримано дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до ст. 1 Закону України № 2344-ІІІ міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону. Натомість, внутрішні перевезення - це перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави. Зокрема, внутрішні перевезення - це перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України.

Перелік необхідних документів для міжнародних вантажних перевезень міститься у ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Зокрема, при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозвіл України; документи на вантаж, тощо.

Наказом Міністерства транспорту та зв"язку №363 від 14.10.1997 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" визначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Водночас, суд зазначає, що ці правила не регламентують перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01.07.2004 №1955-IV перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

В контексті наведеного суд відмічає, що основним документом для міжнародних вантажних перевезень, у даному випадку, є міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до замовлення №17/05/2016-1 на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжміському сполученні від 17.05.2016 , ТОВ "РІЧ МАКС" здійснював перевезення вантажу - просо 22 тони маршрутом - м.Пологи, Запорізька область - м.Русієц, Польща. При цьому, пункт завантаження вказано: м.Пологи, Запорізька обл., ТОВ "Ласощі"; пункт замитнення - м.Івано-Франківськ, агенція "Кобра", дистанційно; пункт розвантаження- Русієц; пункт перетину кордону -Ягодин. (а.с.23)

Водночас, у наданій під час проведення перевірки товарно-транспортній накладній №14 від 19.05.2016 вказано: вантажовідправник - ФОП ОСОБА_6, вантажоодержувач - ТОВ "Ласощі", пункт навантаження - Запорізька обл., м.Пологи, пункт розвантаження - Волинська обл. (а.с.46)

Таким чином, зміст даної товарно-транспортної накладної дає підстави для висновку, що перевізник здійснював внутрішні перевезення по території України.

При цьому, суд зазначає, що представник позивача в судовому засіданні наголошував на тому, що водій рухався до пункту замитнення - м.Івано-Франківська.

Разом з тим, з акту перевірки вбачається, що водій транспортного засобу ОСОБА_5 надав пояснення: "Їду на місце затаможки, так як при загрузці таможні немає. В товарно-транспортній накладній вказаний "пункт розвантаження" замість "пункт замитнення".

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що автомобіль позивача їдучи із Запорізької області, був зупинений на 160 км.+125 м. автомобільної дороги Київ-Ковель, маршрут якої проходить через територію Волинської області, що є загальновідомим фактом, а також на те, що водій надаючи пояснення працівникам Укртрансінспекції, не вказав, що їде до м.Івано-Франківська, а не у Волинську область, а також не зазначив про наявність у нього міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Аналізуючи в сукупності зміст акту перевірки та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що з документів на вантаж, водієм до перевірки надавалася лише ТТН №14 від 19.05.2016, яка в розумінні ч. 1,4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України є належним доказом.

Натомість доказів надання перевіряючим будь-яких інших документів на вантаж у матеріалах справи не міститься. Доводи позивача ґрунтуються лише на усних поясненнях його представника.

Посилання ж представника позивача на те, що у наданій товарно-транспортній накладній помилково вказаний "пункт розвантаження" замість "пункт замитнення" є недоведеними та безпідставними з огляду на досліджені судом документи.

Також безпідставними є посилання представника позивача на міжнародну автомобільну накладну (CMR), оскільки відповідно до даної накладної пунктом завантаження вантажу вказано м.Городенка Івано-Франківської області, що суперечить змісту замовлення № 17/05/2016-1 та поясненням позивача, що місцем завантаження є саме м.Пологи Запорізької області (а.с.23,24). Тому ці доводи судом до уваги не приймаються.

Крім того, судом не приймаються до уваги доводи позивача, що товаро-транспортна накладна № 14 від 19.05.2016 оформлена з порушення встановленого п.11 Правил перевезення вантажів.

Так, п. 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні зі змінами внесеними згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 27.01.2016 № 26, визначено, що товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Тому, доводи щодо відсутності на даній ТТН відтиску печатки є безпідставними. Крім того, порушення допущені при оформлення даного документу, на думку суду, не спростовують висновків акту перевірки.

Отже, аналізуючи в сукупності досліджені в ході розгляду справи докази, суд вважає логічним та обґрунтованим висновок акту перевірки, що ТОВ "РІЧ МАКС" в порушення ч.1 ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт", здійснювалися внутрішні перевезення транспортним засобом, що належить іноземному перевізнику без дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Крім того, що стосується посилань представника позивача на незрозумілість зазначення у спірній постанові порушення ТОВ "РІЧ МАКС" норм ЄУТР, суд зазначає наступне.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що при винесенні спірної постанови, а саме, при зазначенні норми законодавства, що було порушено, допущено технічну помилку та вказано про порушення норм ЄУТР замість ч.1 ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд вважає безпідставним доводи представника позивача з даного приводу, оскільки допущена при винесенні спірної постанови технічна помилка не спростостовує факту встановленого порушення та не може бути підставою для її скасування.

Також, суд констатує, що подальше здійснення позивачем міжнародного перевезення товару, саме по собі не виключає факту здійснення внутрішніх автомобільних перевезень позивачем (іноземним перевізником). Разом з тим, в матеріалах справи містяться належні докази здійснення позивачем поряд з міжнародними перевезеннями також і внутрішнього автомобільного перевезення вантажу між пунктами, розташованими на території України, що є порушенням ст. 57 Закону України № 2344-ІІІ.

Натомість, позивачем не було надано суду достатніх та беззаперечних доказів відсутності здійснення ним внутрішніх автомобільних перевезень вантажів між пунктами, розташованими на території України

Відповідно до абз.7 ч.1 ст.60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за порушення нерезидентами вимог статті 57 цього Закону - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час винесення спірної постанови становить 17000,00 грн.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач правомірно дійшов висновку про порушення позивачем ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт" та застосував штрафну санкцію в розмірі, що передбачена ст.60 цього Закону.

Враховуючи встановлену судом правомірність винесення Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №036740 від 20.05.2016, суд вважає, безпідставними вимоги про стягнення коштів в розмірі 17000 грн., з огляду на що відмовляє у їх задоволенні.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами в ході розгляду справи підтверджено правомірність їх дій та спірної постанови, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 27 лютого 2017 р.