Справа № 607/1189/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2017 Справа №607/1189/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого: Кунцьо С.В.

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції,

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, про скасування про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі серії АР № 581215 від 29 січня 2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти №4, батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП Гончаренко І.О. від 29 січня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. Відповідно до даної постанови гр. ОСОБА_1 29 січня 2017 року о 10 год. 01 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Оболоня - Шептицького, керуючи автомобілем марки «Hyundai i20», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку безпосередньо на перехресті, чим порушив вимоги п.15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою позивач не згідний вважає її незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки стверджує, що ПДР України не порушував.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Окрім цього зазначив, що зупинка автомобіля була вимушеною, оскільки заклинило сигналізацію, і він був змушений зупинитись, однак завести автомобіль не зміг оскільки сигналізація блокує двигун, тому він вирішив замінити батарейки у пульті до сигналізації, та залишивши автомобіль відійшов від нього на 20 хвилин, а коли повернувся то побачив, що біля його транспортного засобу стояли працівники поліції та заповнювали бланк постанови. Також зазначив, що прибрати автомобіль із перехрестя, а саме відіпхавши його на обочину він не зміг, оскільки був у костюмі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки 29 січня 2017 року о 10 год. 01 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Оболоня - Шептицького, керуючи автомобілем марки «Hyundai i20», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку безпосередньо на перехресті, чим порушив вимоги п.15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор роти №4 УПП у м. Тернопіль ДПП суду пояснив, що 29.01.2017 року о 10.00 год. він разом з інспектором роти №4, батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП Гончаренко І.О. патрулювали в районі вулиць Шептицького - Оболоня. На перехресті вулиць Оболоня - Шептицького в м. Тернополі стояв автомобіль із включеною аварійною сигналізацією, при цьому водій був відсутній, однак парковщик та інший свідок які перебували на місці правопорушення, пояснили, що автомобіль стоїть вже тривалий період часу. Приблизно через 10-15 хвилин оскільки водія не було, вони почали заповнювати документи, зокрема відібрали пояснення у свідків, в цей час підійшов власник автомобіля ОСОБА_1, який пояснив, що відбулася технічна поломка сигналізації, у зв'язку із чим він змушений був зупинити свій автомобіль для усунення поломки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 581215, 29 січня 2017 року о 10 год. 01 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Оболоня - Шептицького, керуючи автомобілем марки «Hyundai i20», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку безпосередньо на перехресті, чим порушив вимоги п.15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови серії АР № 581215 від 29 січня 2017 року інспектором роти №4, батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП Гончаренко І.О. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Згідно п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 306, із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ, встановлено, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог зупинки, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення даного правопорушення, повністю викладені у постанові серії АР №251215 від 29 січня 2017 року, а тому вони є об'єктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Крім того в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечує факту зупинки свого автомобіля з порушенням вимог п.15.9 "ґ" Правил дорожнього руху України, при цьому вказуючи, що зупинка була вимушеною.

Однак, відповідно до п. 1.10 ПДР України, вимушена зупинка це - припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

При цьому як встановлено п.5.14 Правил дорожнього руху України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен був вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил, однак ОСОБА_1 зупинивши свій транспортний засіб на перехресті, не вжив усіх заходів для того, щоб прибрати автомобіль із проїжджої частини, для надання безперешкодного руху транспортним засобам та іншим учасникам дорожнього руху, зокрема не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, оскільки він мав би разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, якщо ж транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Отже, Правила дорожнього руху зобов'язують водія автомобіля як джерела підвищеної небезпеки, у випадку здійснення вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, попередити інших учасників дорожнього руху про виникнення нестандартної ситуації шляхом виконання певних дій, чітко регламентованих п.п. 9.9 -9.11 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги заперечення позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі. Окрім цього позивачем в судовому засіданні не представлено жодних належних доказів правомірності своїх дій, на спростування викладених в зазначеному процесуальному документі, тому суд розцінює заперечення позивача як намагання ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто - порушення вимог зупинки, а тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 122, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо