Справа № 810/223/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року № 810/223/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області (далі також - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі також - відповідач) про стягнення податкового боргу перед бюджетом у сумі 50000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача обліковується податковий борг з транспортного податку, який утворився як у зв'язку з несплатою узгоджених податкових зобов'язань, визначених контролюючим органом.

Відповідач правом на подання письмових заперечень проти адміністративного позову не скористався.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 09.02.2017, не з'явився. Разом з цим, 09.02.2017 через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження та без участі представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання по справі 09.02.2017 не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, поштова кореспонденція, направлена відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві, повернулась із відміткою оператора поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Крім цього, судом вжито заходи щодо встановлення місця проживання (перебування) відповідача, а саме направлено запит від 23.01.2017 до Відділу адресно-довідкової роботи Управління міграційної служби України у Київській області. На вказаний запит надано довідку, з якої вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Враховуючи вищевказане, а також відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін та, приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду справи, протокольною ухвалою суду від 09.02.2017 було постановлено здійснювати подальший розгляд адміністративної справи №810/223/17 у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Управління міграційної служби України у Київській області від 27.01.2017.

Відповідно до відомостей АІС "Податковий блок" відповідач є власником легкового автомобіля марки Land Rover модель Range Rover Sport, рік випуску - 2012, реєстраційний номер - НОМЕР_2, об'єм двигуна - 4999 куб.cм., дата реєстрації - 28.11.2013.

Судом встановлено, що Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області щодо відповідача були прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Ф" №41-15 від 18.06.2015 на суму 25 000,00 грн. про визначення грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на 2015 рік (а.с.11) та №23/13-02 від 22.06.2016 на суму 25 000,00 грн. про визначення грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на 2016 рік (а.с.12).

Згідно з довідкою позивача податковий борг відповідача з транспортного податку за 2015 та 2016 роки станом на 03.11.2016 складає 50000,00 грн. (а.с.10).

Крім цього, відповідно до зворотного боку інтегрованої картки ОСОБА_1 заборгованість відповідача щодо сплати транспортного податку з фізичних осіб становить 50000,00 грн. (а.с.14).

Несплата відповідачем податкового боргу у сумі 50000,00 грн. стала підставою для звернення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області з адміністративним позовом про стягнення суми податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014, яким шляхом викладення в новій редакції статей 265-267 Податкового кодексу України, було введено транспортний податок з фізичних осіб.

Відповідно до статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Щодо податкового боргу з транспортного податку, який виник у відповідача за 2015 рік на підставі прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №41-15 від 18.06.2015 у розмірі 25000,00 грн., варто зазначити наступне.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України (у редакції, чинній станом на 01.01.2015 та станом на момент прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.06.2015) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з вимогами підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України).

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківської міської ради від 22 січня 2015 року №1395-70-VI "Про встановлення місцевих податків і зборів у місті Біла Церква" встановлено у місті Біла Церква на 2015 рік, зокрема, податок на майно, а саме, транспортний податок. Крім цього, зазначеним рішенням затверджено положення про транспортний податок ( додаток 1), згідно з яким з розрахунку на календарний рік встановлено ставку транспортного податку у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.2 цього додатку.

Відповідно до п.2 додатку 1 до рішення Білоцерківської міської ради від 22 січня 2015 року №1395-70-VI об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Рішення Білоцерківської міської ради від 22 січня 2015 року №1395-70-VI "Про встановлення місцевих податків і зборів у місті Біла Церква" розміщене на офіційному веб-сайті Білоцерківської міської ради та її виконавчих органів (http://bc-rada.gov.ua/node/4256).

Щодо податкового боргу з транспортного податку, який виник у відповідача за 2016 рік на підставі прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення №23/13-02 від 22.06.2016 у розмірі 25000,00 грн., варто зазначити наступне.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VІІІ (далі - Закон №909-VІІІ) були внесені зміни до Податкового кодексу України щодо транспортного податку, зокрема, об'єкту оподаткування.

Крім цього, пунктом 4 розділ ІІ "Прикінцеві положення" Закону №909-VІІІ установлено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п. 7 розділ ІІ "Прикінцеві положення" Закону №909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (у редакції, чинній станом на 01.01.2016 та станом на момент прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.06.2016) зазначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Крім цього, Білоцерківською міською радою прийнято рішення від 28 січня 2016 року №47-05-VIІ "Про затвердження положення про транспортний податок та положення про єдиний податок", яким затверджено, зокрема, положення про транспортний податок (додаток 1) на 2016 рік..

Так, згідно з п.2 зазначеного положення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 вищевказаного положення закріплено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.2 цього Положення.

Рішення Білоцерківської міської ради від 28 січня 2016 року №47-05-VIІ "Про затвердження положення про транспортний податок та положення про єдиний податок" розміщене на офіційному веб-сайті Білоцерківської міської ради та її виконавчих органів (https://bc-rada.gov.ua/node/4978).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Статтею 57 Податкового кодексу України визначені строки сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 57.2 статті 57 ПК України передбачено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пункт 28.2 статті 58 ПК України).

Відповідно до пункту 58.3. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено, що податковим органом податкове повідомлення-рішення №41-15 від 18.06.2015, яким відповідачу нараховане грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000,00 грн., було надіслано на адресу відповідача, яка зазначена у відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу УДМС України у Київській області. Однак поштова кореспонденція повернулась із відміткою оператора поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.11 зворотній бік).

Також, контролюючим органом надіслано на адресу відповідача податкове повідомлення-рішення №23/13-02 від 22.06.2016, яким відповідачу нараховане грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000,00 грн., однак поштова кореспонденція повернулась із відміткою оператора поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.12 зворотній бік).

Суд зазначає, що відповідач не скористався правом на оскарження рішень контролюючого органу в адміністративному чи судовому порядку, а тому грошові зобов'язання, визначені на підставі податкових повідомлень-рішень Білоцерківської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області відносно відповідача є узгодженими.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положенням пункту 58.3 ст. 58 ПК України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було направлено ОСОБА_1 податкову вимогу 1726-23/84 від 09.12.2015 на загальну суму 25000,00 грн. на адресу відповідача, що зазначена у відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу УДМС України у Київській області, проте поштове відправлення було повернуто позивачу з відміткою оператора поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.13).

Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків у банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів у рахунок погашення податкового боргу.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог, доказів про сплату відповідачем податкового боргу з транспортного податку у розмірі 50 000,00 грн. до суду не надано.

Всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу, у зв'язку з чим сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача.

Аналізуючи у сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання 09107, АДРЕСА_1) 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.) у рахунок погашення податкового боргу з транспортного податку.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.