Справа № 22-а-591/11
Суддя: Товянська О. В.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : судді Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю.

ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання неправомірними дій, зобовязання здійснити нарахування

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі

на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 листопада 2009 року,

в с т а н о в и л а :

В березні 2009 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, зобовязати відповідача нарахувати кошти та стягнути з нього 1575грн.50 коп. за 2008-31.03.2009 роки.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 06 листопада 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області неправомірними. Стягнуто позивачу підвищення до пенсії за період з 01.05.2008 року по 31.03.2009 року в сумі 936,9грн. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, посилаючись на те, що : кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, до Пенсійного фонду не надходили кошти для проведення зазначених виплат у стягнутому судом розмірі, Законом України „Про соціальний захист дітей війни не визначений розмір мінімальної пенсії за віком, з якого обчислюється підвищення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як зазначено у ч.1 ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в 2008, 2009 роки встановлені Законами „Про Державний бюджет України на 2008 рік і „Про Державний бюджет України на 2009 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Положення ч.3 ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Позивач є пенсіонером, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримано в розмірі меншому, чим передбачено законом, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенцію) та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має

право мирно володіти своїм майном. В рішеннях у справах Кечко проти України, 2005 рік Broniowski v. Poland, 1996 рік Azinas v Cyprus, 2002 Європейський Суд з прав людини прийшов до висновку, що поняття власності, яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві. До „майнових прав і „власності може бути прирівняно право заявника на матеріальний інтерес, зокрема щодо отримання пенсії чи надбавки до заробітної плати.

В рішенні у справі Кечко проти України, 2005 рік суд зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (рішення у справі Бурдов проти Росії, 2000 рік).

Отже, постанова ухвалена із дотриманням норм матеріального та процесуального права із застосуванням позовної давності, а тому залишається без зміни. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.195,197,198,199,205-207,212 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області відхилити.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 листопада 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: