Справа № 382/2042/16-а
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2042/16-а
Провадження 2-а/382/11/17
Постанова

Іменем України

22 лютого 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції, м. Бориспіль, вул. Кошового, 4, Управління превентивної діяльності Головного управління поліції в Київській області, м. Київ, вул. Федора Єрнста, 3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції, Управління превентивної діяльності Головного управління поліції в Київській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в котрій зазначено, що 8 грудня 2016 року поліцейський Управління патрульної поліції роти № 4 у м. Борисполі сержант поліції Друзенко В.Б. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Копія постанови надіслана йому рекомендованим листом за вихідним № 181 від 8 грудня 2016 року та отримана у поштовому конверті 9 грудня 2016 року. Протиправність поліцейського Друзенка В.Б. полягає у порушенні ним матеріальних і процесуальних норм адміністративного законодавства, а також покладання в основу постанови даних, які не відповідають дійсності. У постанові зазначено порушення ним п. 8.7.3-е ПДР України, яке проявилось у здійсненні проїзду перехрестя вулиць Київський Шлях і Головатого у м. Борисполі на заборонений червоний сигнал світлофора, під час керування транспортним засобом, яке мало місце 8 грудня 2016 року о 01 годині 30 хвилин. Протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення не складався, на його усні та письмові заперечення факту правопорушення в ході спілкування з поліцейським та переконування в тому, що він рухався через перехрестя при зеленому сигналі світлофора, на його запитання яким чином ним зафіксований як доказ факт протиправної поведінки, поліцейський відповів, що бачив це особисто. Всупереч ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не з"ясував, чи було вчинене адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та за відсутності ознак і складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, притягнув його до адмінвідповідальності. Просив визнати протиправними дії Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції та скасувати постанову поліцейського Управління патрульної поліції роти № 4 у місті Борисполі сержанта поліції Друзенко В.Б. від 8 грудня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції надав до суду письмові заперечення, котрі обгрунтував наступним. В поясненнях Друзенко В.Б. зазначено, що 08.12.2016 року під час несення служби в екіпажі рій 0102 приблизно о 01.30 год. по вул. Київський шлях було зупинено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 Даний транспортний засіб під час патрулювання було зупинено за правопорушення п.8.7.3 е ПДР України, а саме, водій здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора на перехресті вул. Київський Шлях-вул. Головатого у м. Борисполі, в результаті чого на вищевказаного водія було винесено постанову (ДР 123338) за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час винесення даної постанови були зачитані всі його права, передбачені Конституцією України та КУпАП, а також ознайомлено з матеріалами справи. Так як водій під час вчинення адміністративного правопорушення не вжив ніяких дій для його недопущення та саме правопорушення вважається грубим порушенням ПДР України, була винесена постанова. Водієм було написано пояснення на окремому аркуші, яке було розглянуто на місці та долучено до постанови, про що було зроблено відповідний запис в постанові ДР 123338. Після складання постанови водієві ОСОБА_1 було надано постанову для підпису та отримання копії даної постанови, але так як водій відмовився від підпису, копія йому не надавалась та був зроблений відповідний запис. Зокрема, на відео файлу боді-камер зафіксовано подію, позивача, працівників поліції, а також момент винесення постанови, ознайомлення з правами та строками її оскарження, також на відеозаписі зафіксовано словесний конфлікт між позивачем та інспектором і додаткові пояснення. Всупереч п.8.7.3.е ПДР України, позивач не виконав дані правила та продовжив рух на власному автомобілі на заборонений сигнал світлофору. Правила дорожнього руху є бланкетними нормами права, які надають державним органам та посадовим особам право самостійно встановлюватии правила поведінки, заборони тощо. При бланкетному способі окремі елементи формулюються у спеціальні правила, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, які не підлягають відхиленню. Розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Постанова по справі про адмінправопорушеннявід 22.10.2016 року відповідає вимогам ст.ст. 283,284 КУпАП, а тому позивача було притягнуто до адмінвідповідальності відповідно до діючого законодавства, адмінстягнення було накладено уповноваженою посадовою особою та в діях позивача є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП та поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст. 19 Конституції України. Вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адмінвідповідальності, відповідач, як посадова особа, що виконує посадові інструкції, оцінивши докази щодо вчинення позивачем адмінправопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись чинними нормативно-правовими актами України та своєю правосвідомістю, встановив порушення позивачем ПДР України та виніс відповідну постанову. Крім того, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" ст. 258 було доповнено частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місті вчинення правопорушення. Статтею 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, це частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адмінправопорушення і накладати адмінстягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Крім того, згідно п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адмінправопорушення без складання відповідного протоколу. Дана інструкція є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адмінправопорушенння у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, де визначено, що постанова у справі про адмінправопоуршення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься без складання протоколу. Вважає, що достатнім доказом правомірності рішення відповідача у даній категорії справ (оскарження рішень поліцейських патрульної поліції про притягнення до адміністратвиної відповідальності) є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських-свідків, які були в одному наряді з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Вважає, що обставини, зазначені у позові, не відповідають дійсності, в зв"язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі...

Згідно ст. 280 КпАП України орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 284 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є рішенням, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

З постанови про адміністративне правопорушення серія ДР 2 № 123338 від 08.12.2016 року (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, за те, що 08.12.16 року о 01 годині 30 хвилин в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях, 47 водій керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя вул. К. Шлях-Головатого на заборонений червоний сигнал світлофора, порушивши п. 8.7.3е ПДР України.

З письмових пояснень Друзенко В.Б. (а.с. 24-25) вбачається, що 08.12.2016 року під час несення служби близько 01 години 30 хвилин по вул. Київський Шлях, 29 було зупинено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.8.7.3е ПДР України, а саме, водій здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора на перехресті вул. Київський Шлях-Головатого в м. Бориспіль.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 06.02.2017 року головним державним виконавцем Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Цимбал Н.В. відкрито виконавче провадження з виконання постанови ДР № 123338, виданої 28.12.2016 року Управлінням патрульної поліції про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 850 гривень. Копія постанови направлена боржнику 06.02.2017 року.

В судовому засіданні встановлено, що 8.12.2016 року відносно позивача поліцейським Управлінням патрульної поліції роти № 4 у місті Борисполі сержантом поліції Друзенко В.Б. було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності за проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та в силу ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає до закриття.

Постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст. 33,245,251,280,284 КУпАП, а дії поліцейського є неправомірними.

Дійшовши такого висновку, суд приймає до уваги наступне.

Під час вирішення справи інспектор Друзенко В.Б. не врахував вимог ст. 251 КУпАП, ст. 245 КУпАП та притягнув до відповідальності позивача без збирання та дослідження будь-яких доказів по справі.

Відеозапис, на який посилається відповідач як на доказ порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не містить будь-яких даних про подію самого правопорушення, а письмові пояснення поліцейського Друзенка В.Б. суд до уваги прийняти не може, оскільки ним була складена постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та він є особою, зацікавленою у результатах розгляду справи.

Таким чином, вина ОСОБА_1 недоведена та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає до закриття на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 86, 99, 138, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції, м. Бориспіль, вул. Кошового, 4, Управління превентивної діяльності Головного управління поліції в Київській області, м. Київ, вул. Федора Єрнста, 3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати дії поліцейського Управління патрульної поліції роти № 4 у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Друзенко Віталія Борисовича при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неправомірними.

Постанову про адміністративне правопорушення серія ДР 2 № 123338 від 8 грудня 2016 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції роти № 4 у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Друзенко Віталієм Борисовичем у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд Київської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Литвин Л.І.