Справа № 405/524/17
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/524/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І. М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2017 року позивачка звернулась в суд із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є пенсіонером та отримує пенсію державного службовця з 28.11.2008 року. В листопаді 2016 року місцевий осередок Всеукраїнської громадської організації «Асоціація ветеранів Державної податкової служби України Кіровоградської області» її повідомив про те, що пенсіонерам, які вийшли на пенсію з органів податкової служби при нарахуванні пенсії не враховано в повній мірі розмір надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. З метою можливого усунення порушень її прав, вона звернулась до бухгалтерії Кіровоградської ОДПІ головного управління ДФС у Кіровоградській області та отримала довідки за № 160/05 та 161/05 від 20.12.2016 року. Вказані довідки 20.12.2016 року, разом із заявою, були подані до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, однак відповідачем надано лист за № 664/С-11 від 26.12.2016 року, яким визнається, що при нарахуванні їй пенсії відповідачем не взято для обрахунку весь розмір надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про Державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Саме ці складові зарплати враховуються під час обчислення пенсії за цим Законом. Врахування матеріальної допомоги на здоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та сум індексації не передбачено Законом України «Про державну службу.»

Вважає, що дії та рішення відповідача при обчисленні їй пенсії державного службовця є протиправними.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII в редакції, чинній на час призначення їй пенсії пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно п.2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року №5, що розроблена відповідно до Закону України «Про оплату праці», до складу фонду додаткової заробітної плати входять: оплата за невідпрацьований час, оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, що входять до складу фонду оплати праці, належить матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п 3.31:матеріальна допомога разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року №767 «Про умови оплати праці посадових осіб та працівників митної служби», у межах затвердженого фонду оплати праці посадовим особам Кіровоградської митниці встановлювались посадові оклади, щомісячні надбавки, здійснювалось преміювання, виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення в розмірах, що не перевищують середньомісячної заробітної плати посадової особи.

Саме за цією постановою їй було встановлено та виплачувалась щомісячна надбавка за вислугу років у розмірі 40% до посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у період з 01.11.2006 року по 31.10.2008 року.

Пунктом І Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» встановлені види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-1У з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Стаття 41 цього Закону визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, матеріальна допомога як на оздоровлення, так і на вирішення соціально-побутових питань, є частиною заробітної плати, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Враховуючи, що вищими судами надано правову оцінку ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» та Постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», на які посилається відповідач у рішенні, та те, що з моменту призначення пенсії, систематично, щомісяця, відповідач порушує її права на отримання розміру пенсії, обчисленої відповідно до законодавства, чинного станом на листопад 2008 року, вважає протиправними дії відповідача при обчисленні їй пенсії державного службовця 28.11.2008 року щодо неврахування до заробітку, який вона отримувала під час проходження служби з 01.11.2006 року по 31.10.2008 року: щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40% до посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Протиправним рішення відповідача, який, посилаючись на ст.33 Закону України «Про державну службу», їй відмовив в донарахуванні пенсії з дня її призначення, з урахуванням щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40% до посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Просить визнати протиправними дії та рішення Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, щодо відмови в донарахуванні їй пенсії, з дня її призначення, з урахуванням щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40% до посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити донарахування та виплату їй пенсії з урахуванням сум заробітної плати, які не увійшли до розміру пенсії при її обчисленні 28.11.2008 року, а саме: щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, згідно даних, зазначених в Довідках за № 160/05 та 161/05 від 20.12.2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, згідно даних зазначених в графі «інші виплати» Довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяців роботи, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Донарахування пенсії здійснити відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Зобов'язати Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області і виплатити їй суму донарахованої та недоотриманої пенсії починаючи з дня її призначення.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, за наявними матеріалами справи, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача надав суду заперечення на позовну заяву, якими просив відмовити в задоволенні позовних вимог та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію державного службовця з 28.11.2008 року. В листопаді 2016 року місцевий осередок всеукраїнської громадської організації «Асоціація ветеранів Державної податкової служби України Кіровоградської області» повідомив позивачці про те, що пенсіонерам, які вийшли на пенсію з органів податкової служби при нарахуванні пенсії не враховано в повній мірі розмір надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. З метою можливого усунення порушень своїх прав, позивачка звернулась до бухгалтерії Кіровоградської ОДПІ головного управління ДФС у Кіровоградській області та отримала Довідки за № 160/05 та 161/05 від 20.12.2016 року. Вказані довідки 20.12.2016 року, разом із заявою, були подані до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, однак відповідачем надано лист за № 664/С-11 від 26.12.2016 року, яким визнається, що при нарахуванні їй пенсії відповідачем не взято для обрахунку весь розмір надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовий відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95 - ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону № 1058-IV нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-1У до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13 відповідно).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем необхідно було при здійсненні призначення позивачу пенсії, як державному службовцю, керуватися ст. 37 ЗУ «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії, якому було передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у томі числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються в розмірах 80 відсотків від суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок передбачених цим Законом. Пенсія державному службовцю виплачується від його заробітку одержаного після виходу на пенсію.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з вимог ст. 6 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому.

Аналізуючи надані позивачем документи, обґрунтування позовних вимог, заперечення відповідача, аналізуючи вказане законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з 28.11.2008 року (з дня її призначення) згідно даних, зазначених в графі «інші виплати» відповідно до довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяців роботи, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за № 160/05 та 161/05 від 20.12.2016 року з урахуванням сум заробітної плати, які не увійшли до розміру пенсії при її обчисленні в квітні 2010 року, а саме: щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з урахуванням виплачених сум.

Керуючись ст. ст. 2, 9 - 11, 71, 72, 158, 159, 160-163, 167, 185 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати відмову Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо включення щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40% до посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з дня призначення пенсії ОСОБА_1 протиправною.

Зобов'язати Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити донарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, в редакції, чинній станом на листопад 2008 року, в розмірі 90 % від сум заробітної плати, починаючи з 28.11.2008 року (з дня її призначення) згідно даних, зазначених в графі «інші виплати» відповідно до довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяців роботи, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за № 160/05 та 161/05 від 20.12.2016 року з урахуванням сум заробітної плати, які не увійшли до розміру пенсії при її обчисленні в квітні 2010 року, а саме: щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 1 104, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко