Справа № 303/5844/16-а,2-а/303/302/16
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Справа № 876/46/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2016 року по справі за позовом виконувача обов'язків керівника Мукачівської місцевої прокуратури Закарпаської області, Романик Р.,який діє в інтересах дитини сироти - ОСОБА_3 до Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради, третя особа - служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про донарахування одноразової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

позивач - виконувач обов'язків керівника Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області Романик Р звернувся до суду в інтересах дитини-сироти ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради про зобов'язання донарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що Мукачівською місцевою прокуратурою Закарпатської області під час вивчення стану додержання вимог законодавства у сфері охорони дитинства встановлено, що Чинадіївським дошкільним навчальним закладом (дитячим будинком) інтернатного типу Закарпатської ОДА, допущено порушення ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту та дітей, позбавлених батьківського піклування». Так, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною - сиротою. На підставі наказу № 22 від 28 січня 2005 року, директора Чинадіївського дитбудинку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зараховано до складу вихованців дитбудинку на повне державне утримання (навчання та виховання), де він перебував до 26 серпня 2016 року та відрахований на підставі наказу №16-Д від 25 серпня 2016 року у зв'язку з продовженням навчання в Мукачівському ВПУ №3. Так, з врахуванням вимог ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» відповідач має нарахувати та виплатити ОСОБА_3 як випускнику Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради з категорії дітей-сиріт, одноразову грошову допомогу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто у сумі не менше 9186,00 грн. (1531 грн. х 6 = 9186 грн.). Однак, згідно наказу Директора ДЕНЗ Чинадіївського дитбудинку №58 від 16 серпня 2016 року «Про виплату одноразової грошової допомоги випускникам дитячого будинку», посилаючись на підпункт 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», бухгалтерією дитячого будинку, зобов'язано виплатити випускникам Чинадіївського дитбудинку, серед яких ОСОБА_3, грошову допомогу у розмірі не менше 2,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1000 грн., які ОСОБА_3, отримав, про що свідчить платіжне доручення № 6407 від 26 серпня 2016 року. Тобто, фактично він недоотримав одноразову грошову допомогу у сумі 8186 грн.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що згідно ч. 7 ст. 8 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечення за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому КМ України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення затвердженні КМ України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

П.2 Прикінцевих положень вказаного Закону, передбачено, що Закони України та інші нормативно-правові акти, прийнятті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак, застосуванню підлягають норми вказаного Закону, а не постанова КМУ № 226, яка діяла до його прийняття і не приведено в його відповідність.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що відповідач також керувався даним Законом від 13.01.2005 року № 2343 та постановою КМУ від 05.05.1994 року № 226, проте як позивач так і суд не взяли до уваги визначення термінів вихованці - випускники дитячого будинку - діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а не випускники із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідач крім того, керувався листами Департаменту освіти і науки Закарпатської обласної ради, Міністерства освіти і науки України.

Судом встановлено, що відповідно до копії розпорядження №434 голови Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області Токар І.І. від 19 червня 2009 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованцям Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу смт.Чинадієво, Мукачівського району, надано статус діти-сироти (а.с.10).

Наказом № 58 директора Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради Софілканич С.Й. від 16 серпня 2016 року «Про виплату одноразової грошової допомоги випускникам дитячого будинку», бухгалтерії дитячого будинку, наказує виплатити випускникам Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради, які продовжуватимуть навчання в інших навчальних закладах, грошову допомогу у розмірі не менше 2,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1000 грн. 00 коп. на особисті рахунки дітей по списку(а.с.14).

Згідно платіжного доручення № 6407 від 26 серпня 2016 року, ОСОБА_3 отримав одноразову допомогу як випускник дитбудинку в сумі 1000 (одна тисяча) гривень (а.с.15).

У пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справу адміністративної юрисдикції (адміністративну справу) визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 зазначеної статті, - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України, до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, ознакою суб'єкта владних повноважень, як сторони в адміністративному процесі, є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій у правовідносинах, щодо яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, то він не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень, а спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, носять цивільно-правовий характер.

Так, з позовної заяви вбачається, що предметом спору є питання, зокрема,про покладення на відповідача зобов'язання виплатити позивачу недоотриману одноразову вихідну допомогу. При цьому, відповідач не є органом державної влади або іншим суб'єктом, який здійснює в даних відносинах владні управлінські функції на основі законодавства, тобто не є суб'єктом владних повноважень.

Тому, даний спір є приватноправовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів держаної влади, а випливає із захисту фізичною особою права на отримання грошових коштів, а отже є приватноправовим і не підпадає під наведене вище визначення адміністративної справи. Компетенція адміністративних судів, установлена статтею 17 КАС України, на цей спір не поширюється.

На підставі наведеного, враховуючи характер спірних правовідносин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що є наслідком скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, та у відповідності до ч.2 ст.157 КАС України слід роз'яснити позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 196 ч.4, 197, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради задоволити частково.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2016 року по справі № 303/5844/16-а скасувати та провадження у справі за позовом виконувача обов'язків керівника Мукачівської місцевої прокуратури Закарпаської області, Романик Р.,який діє в інтересах дитини сироти - ОСОБА_3 до Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради, третя особа - служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про донарахування одноразової допомоги - закрити.

Роз'яснити виконувачу обов'язків керівника Мукачівської місцевої прокуратури Закарпаської області, Романик Р., який діє в інтересах дитини сироти - ОСОБА_3, що даний спір підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 23.02.2017 року.