Справа № 826/18594/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2017 року № 826/18594/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1) про стягнення податкового боргу у розмірі 30 124,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг перед бюджетом по транспортному податку з фізичних осіб та єдиного податку, які станом на час розгляду справи відповідачем не сплачені.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідач є власником транспортного засобу, що є об'єктом оподаткування в розумінні п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на час прийняття податкового повідомлення рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №0178-17 від 08.06.2015, яким збільшено відповідачу суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Вказане податкове повідомлення - рішення направлено відповідачу засобами поштового зв'язку, проте на адресу податкового органу повернувся конверт з довідкою відділення поштового зв'язку із зазначенням причини невручення поштового відправлення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Окрім того, відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з єдиного податку від 20.10.2014 № за 3 квартали 2014 року, в якій визначено суму грошового зобов'язання, яка підлягала сплаті в розмірі 7 410,00 грн. Із зазначеної суми відповідачем сплачено 6275,16 грн., залишок несплаченої суми складає - 1 134,84 грн.

В подальшому, відповідачем подано податкову декларацію з єдиного податку за 2014 рік від 09.02.2015 №, якою визначено суму грошового зобов'язання, яка підлягала сплаті в розмірі 1425,00 грн. та податкову декларацію з єдиного податку за І квартал 2015 року від 10.04.2015 №, якою визначено суму грошового зобов'язання, яка підлягала сплаті в розмірі 2564,76 грн.

Згідно картки особового рахунку платника вбачається, що загальна сума несплаченого єдиного податку складає 5 124,60 грн.

На виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України позивачем направлена податкова вимога форми «Ф» від 18.03.2016 №15-17 на суму 25 000,00 грн., яка направлялась відповідачу засобами поштового зв'язку.

Належних доказів оскарження в адміністративному чи судовому порядку зазначених податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги відповідачем не надано.

Таким чином, сума податкового зобов'язання є узгодженою та відповідачем у встановленому порядку не сплачена, наявність податкового боргу підтверджена також індивідуальними картками платника податків.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України введено новий податок з громадян України транспортний податок.

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, який визначений відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття податкового повідомлення рішення).

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 08.06.2015 №0178-17, яким нараховано відповідачу суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн., направлено відповідачу засобами поштового зв'язку, однак повернуто на адресу контролюючого органу без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п.58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо сплати відповідачем податкового зобов'язання з визначеного податку, як і не надано доказів оскарження ним податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку.

В силу вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.4, п.59.5 цієї статті, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу від 18.03.2016 №15-17 засобами поштового зв'язку, однак повернуто на адресу контролюючого органу без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Станом на час розгляду справи сума податкового зобов'язання є узгодженою та відповідачем не сплачена, відтак за ним рахується податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн. та з єдиного податку в розмірі 5 124,60 грн., наявність якого також підтверджена даними облікової картки платника.

Податкова вимога не оскаржувалася та платником податків не виконана на момент звернення позивача до суду.

Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що сума податкового зобов'язання відповідача є узгодженою та у встановлені законом строки ним не сплачена, відповідачем доказів погашення зазначеного боргу не надано, як і заперечень проти позову, суд вважає, що подані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку скороченого провадження про задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 159, 163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом у розмірі 30 124,60 грн. на р/р 0008 одержува: УДКСУ у Подільському районі м. Києва (), банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов