Справа № 805/3665/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року справа №805/3665/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника позивача Біліменка А.О., представника відповідача Лисенко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі № 805/3665/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Український бекон» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.10.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, в якому просив скасувати рішення № від 25.07.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі № 805/3665/16-а адміністративний позов задоволено.

Рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про застосування штрафу та нарахування пені від 25 липня 2016 року № - скасовано.

Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на норми Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що до ПрАТ «Український бекон» було направлено запити від 26.01.2016 року № 445/10/28-04-39 та від 21.06.2016 року № 2712/10/28-04-42-01 про надання пояснення щодо несвоєчасної сплати до бюджету сум єдиного соціального внеску за вересень 2013 року. На перший запит товариством пояснень не надано, другий запит отримано товариством 06.07.2016 року та надано відповідь 21.07.2016 року. Наведене, на думку апелянта, підтверджує порушення вимог ст. 78 ПК України.

Крім того, апелянт зазначає, що перевіркою встановлено, що ПрАТ «Український бекон» порушено абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону № 2464, а саме, несвоєчасно сплачено суму єдиного соціального внеску нарахованого за вересень 2013 року: нараховану суму згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів від 14.10.2013 року № єдиного внеску за вересень 2013 року за граничним терміном сплати 21.10.2013 року було сплачено 06.11.2013 року у сумі 832 166,74 грн., затримка платежу склала 16 днів. Таким чином, в порушення абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ПрАТ «Український бекон» несвоєчасно сплатило узгоджену суму зобов'язань з єдиного внеску згідно поданого Звіту з ЄСВ за вересень 2013 року у розмірі 832 166,74 грн.

Позивачем на адресу суду направлено письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав свої письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство «Український бекон» - , знаходиться на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, як платник єдиного внеску, зареєстроване у Костянтинівському районі Донецької області, с. Водяне-2, вул. Зелена, буд. 1-а.

В період з 29.06.2016 року по 18.07.2016 року відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання своєчасності внесення до бюджету сум єдиного соціального внеску за вересень 2013 року, за результатами якої було складено акт від 25.07.2016 року за № 61/28-04-42-01/33380539 (а.с. 17-21).

Перевіркою було встановлено, що згідно інформації, отриманої від Костянтинівської ОДПІ за № 7608/7 від 01.07.2016 року, станом на 21.10.2013 року в інтегрованій картці платника ПрАТ «Український бекон» обліковувався борг в сумі 832 166,74 грн. Переплата склала 764 943,77 грн. згідно інтегрованої картки платника ПрАТ «Український бекон». 06.11.2013 року внесено до бюджету єдиного соціального внеску суму 832 166,74 грн. (а.с. 21).

Вказаною перевіркою вказано на порушення позивачем абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого несвоєчасно сплачено зобов'язання єдиного внеску згідно наданого Звіту з ЄСВ за вересень 2013 року на загальну суму 832 166,74 грн. (а.с. 21).

За результатами перевірки податковим органом прийнято рішення від 25.07.2016 року № , яким нараховано позивачу штрафні санкції в розмірі 832016,66 грн. та нараховано пеню у розмірі 13 314,67 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.09.2013 року до 30.09.2013 року (а.с. 10).

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позову правомірним з огляду на наступне.

Спірним у справі є правомірність дій податкового органу щодо нарахування позивачу штрафних санкцій в розмірі 832016,66 грн. та пені у розмірі 13 314,67 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.09.2013 року до 30.09.2013 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 ст. 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону № 2464-VI визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 45 Бюджетного кодексу України визначено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерство фінансів України 19.09.2013 року № 493/815, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2013 року за № 1667/24199, Міністерство доходів і зборів України (далі - Міндоходів) та територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції Міндоходів (далі - територіальні органи Міндоходів) відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування" (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску та фінансових санкцій (далі - страхові кошти). Рахунки 3719 відкриваються в розрізі категорій платників, визначених Законом. Рахунки 3719 відкриваються Міндоходів на балансі Державної казначейської служби України (далі - Казначейство України) та територіальним органам Міндоходів - на балансі головних управлінь Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головні управління Казначейства).

Відкриття рахунків 3719 здійснюється на підставі заяв Міндоходів і територіальних органів Міндоходів та інших документів у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Розрахункове обслуговування Міндоходів та територіальних органів Міндоходів здійснюється органами Казначейства відповідно до умов договорів між органами Казначейства і власниками рахунків згідно з вимогами порядку, визначеного центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Пунктом 4.7 Положення визначено, що Довідник адміністративно-територіальних одиниць України (додаток 8) в електронному вигляді надається Казначейством України Міндоходів. У разі виникнення змін у довіднику адміністративно-територіальних одиниць України Казначейство України протягом двох тижнів надає Міндоходів оновлений файл довідника адміністративно-територіальних одиниць України.

Міндоходів надає Казначейству України інформацію про перелік органів Міндоходів (код, найменування, розташування (адреса), код за ЄДРПОУ) та в яких органах Казначейства вони будуть обслуговуватись.

У разі виникнення змін у складі та/або розташуванні територіальних органів Міндоходів протягом трьох робочих днів з дня виникнення зазначених змін Міндоходів надає відповідну інформацію Казначейству України.

Як правильно було визначено судом першої інстанції, основною вимогою є зарахування коштів зі сплати єдиного внеску на рахунок 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування».

В апеляційній скарзі податковий орган зазначає, що ПрАТ «Український бекон» порушено абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону № 2464, що виразилося у несвоєчасній сплаті суми єдиного соціального внеску нарахованого за вересень 2013 року за граничним терміном сплати 21.10.2013 року, а було сплачено 06.11.2013 року у сумі 832 166,74 грн., затримка платежу склала 16 днів.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідача безпідставними з огляду на наступне.

Щодо своєчасності сплати суми єдиного соціального внеску за вересень 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем: 04.10.2013 року платіжними дорученнями № 9906, № 9907, № 9908, № 9909, № 9910, № 9910, № 9911, № 9912, № 9913, № 9914, № 9915, № 9916, № 9917, № 10391, № 10392 було сплачено суми єдиного соціального внеску за вересень 2013 року. Але суми єдиного соціального внеску були перераховані помилково на рахунок Костянтинівської ОДПІ 0514, замість рахунку 0536 (а.с. 45-58).

Листом від 06.11.2013 року позивач просив Костянтинівську ОДПІ ГУ Міндоходів в Донецькій області помилково зараховану суму 1 543 891,21 грн. на р/р 0514 зарахувати на р/р 0536 (а.с. 37).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності застосування податковим органом до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобов'язань з ЄСВ, оскільки таке зобов'язання сплачено ним своєчасно, хоча і не на той рахунок. Вказані кошти були зараховані до Державного бюджету у визначений законом строк, що свідчить про належне виконання зобов'язань зі сплати єдиного внеску.

Крім того, в матеріалах справи наявний акт Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про результати планової виїзної документальної перевірки Приватного акціонерного товариства «Український бекон» з питань дотримання вимог податкового законодавств за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року 31.12.2014 року. За наслідками документальної перевірки з питання своєчасності та повноти нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску за перевірений період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року порушення не встановлено. Заборгованість по ЄСВ у ПрАТ «Український бекон» станом на дату складання акту перевірки відсутня. Звітність за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року надана до податкового органу своєчасно (а.с. 38-44)

Колегія суддів зазначає, що обставини встановлені Костянтинівською ОДПІ при складанні наведеного акту, додатковий раз підтверджують відсутність у позивача заборгованості зі сплати ЄСВ.

Верховний суд України в постанові від 2 грудня 2015 року висловив правову позицію, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій.

За приписами абзацу 2 частини 1 ст. 244-2 КАС України колегія враховує дану правову позицію при розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При розгляді даної справи податковий орган не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій.

Апелянт в свої скарзі зазначає, що судом на першій сторінці постанови зазначено, що відповідач не з'явився до судового засідання, що не відповідає дійсності.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції відповідно до ст. 169 КАС України має можливість вказану описку виправити в будь-який час.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 122-1, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі № 805/3665/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 27 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко