Справа № 822/472/17
Суддя: Касап В.М.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/472/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКасапа В.М.
при секретаріГорбатюк І.С.
за участі:позивача, його представника та представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття та не направлення до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3

Також просить зобов'язати ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області прийняти та надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням її чоловіку I групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

В обґрунтування вимог позивач зазначає про те, що відповідно до Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції вона має право після смерті свого чоловіка на отримання одноразової грошової допомоги, як дружина інваліда І групи, у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Вказує, що неодноразово зверталась щодо нарахування їй одноразової грошової допомоги, проте і відповідач, і ГУНП в Хмельницькій області своїми листами відмовили у виплаті таких коштів, зважаючи на що звернулась до суду.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає. Надав до суду письмові заперечення, в яких вказує на відсутність правових підстав для виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням її померлому чоловіку I групи інвалідності. В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що чоловік позивача - ОСОБА_4 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) 20.05.2015 року у зв'язку із хворобою.

21.05.2015 року Хмельницькою обласною МСЕК йому було довічно встановлено І групу інвалідності, причиною інвалідності є захворювання пов'язане з проходженням служби.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, видане відділом ДРАЦС по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

12.10.2016 року позивач звернулась до ГУНП у Хмельницькій області із заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги у зв'язку з встановленням її померлому чоловіку I групи інвалідності.

25.10.2016 року її повідомлено, що ГУНП у Хмельницькій області відповідно до "Прикінцевих положень" Закону України "Про Національну поліцію" за своїм правовим статусом є новоствореним правоохоронним органом та не є правонаступником органів внутрішніх справ, що діяли на підставі положень Закону України "Про міліцію".

Оскільки ОСОБА_4 звільнений із служби в міліції, тому ГУНП у Хмельницькій області не є уповноваженим органом для направлення до МВС України висновку щодо виплати позивачу грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

04.11.2016 року позивач звернулась УМВС у Хмельницькій області із заявою аналогічного змісту.

У відповідь її було повідомлено про те, що згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про міліцію» в редакції чинній з 13 лютого 2015 року та пункту 1 пункту 3 Порядку, виплачується одноразова грошова допомога сім'ї загиблого (померлого) у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків. Оскільки чоловік ОСОБА_3 помер не під час виконання службових обов'язків, на позивача не поширюються положення ст. 23 Закону України «Про міліцію», тому виплата зазначеної одноразової грошової допомоги чинним законодавством не передбачена.

Не погоджуючись з вказаними листами, позивач звернулась до суду для захисту порушеного права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи.

Отже, ст.23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, яким встановлено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пункт 6 цього Порядку передбачає, що члени сім'ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається грошова допомога, подають за останнім місцем проходження служби працівником міліції заяву кожного повнолітнього члена сім'ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання грошової допомоги, а в разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату грошової допомоги за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов.

Згідно із пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно із п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку №850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Не вирішуючи спір щодо наявності чи відсутності права позивача на виплату матеріальної допомоги, розгляд її заяви відбувся із порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідач не звертався ні з документами, ні з висновком до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання Міністерством внутрішніх справ України не приймалось.

Таким чином, відповідач діяв не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, а саме не прийняв у позивача документи, не сформував пакет документів, зокрема висновок щодо нарахування одноразової грошової допомоги, та не передав їх на розгляд МВС України, відтак його дії є протиправними, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, в свою чергу відповідач не довів правомірність своїх дій, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71,158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов ОСОБА_3 до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області щодо неприйняття та не направлення до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3.

Зобов'язати ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області прийняти та надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням її чоловіку I групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2017 року

Суддя/підпис/В.М. Касап
"Згідно з оригіналом" Суддя В.М. Касап