Справа № 826/7446/16
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7446/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.,

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Плюс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Плюс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаворит Плюс», звернувся з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від від 18.11.2015 № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій , вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалене рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням представника позивача у відрядженні, однак доказів щодо цього не надав. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Фаворит Плюс" з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з рядом підприємств, в тому числі з ТОВ "Скайсіті-Груп" (), ТОВ "Глобал Продакт" (), ТОВ "Ферро Плюс" () і ТОВ "Укр Сігма Трейд" () за період з 01.01.2012 по 02.09.2015, за наслідками якої складено акт від 09.10.2015 № 905/26-54-22-03/32979449.

В зазначеному акті зафіксовано порушення позивачем, зокрема, пунктів 138.1 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п. 198.3 і 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 2014 рік на суму 137 700 грн. і податок на додану вартість (далі - ПДВ) за звітні періоди червень2014 року, січень, березень і квітень 2015 року на загальну суму 273 337 грн., та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (ряд. 19 декларації) за лютий 2015 року на 57 000 грн.

Висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства ґрунтуються на твердженні щодо неправомірного формування позивачем показників витрат і податкового кредиту з ПДВ за результатами фінансово-господарських відносин з ТОВ "Скайсіті-Груп", ТОВ "Глобал Продакт", ТОВ "Ферро Плюс" і ТОВ "Укр Сігма Трейд", реальність яких документально не підтверджена.

На підставі акта перевірки відповідачем 18.11.2015 винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- № форми "Р", яким позивачу визначено до сплати грошове зобов'язання з ПДВ у розмірі 341 671,25 грн. (в тому, числі 273 337 грн. - за основним платежем та 68 334,25 грн. - штрафна санкція);

- № форми "В4", яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 57 000 грн., задекларованого у податковій декларації № від 17.03.2015.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував на відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

При цьому, для формування податкового кредиту мають значення податкові накладні та інші первинні документи, які, виходячи з наведеного, видаються на підтвердження реально вчиненої операції. Однак, наявність податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит з податку на додану вартість.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, та визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Тобто, господарська операція пов'язана з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов'язкова ознака господарської операції) кореспондується з відповідними нормами ПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

Таким чином, для вирішення справи по суті суд першої інстанції мав з'ясувати чи мали господарські операції позивача з його контрагентами реальний характер, та чи відповідали ці операції меті господарської діяльності позивача.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Як встановлено судом першої інстанції та з матеріалів справи вбачається, що 12.01.2015 між ТОВ "Фаворит Плюс" (Покупець), в особі директора ОСОБА_3, та ТОВ "Глобал Продакт" (Постачальник), в особі ОСОБА_4 без доручення, укладено договір поставки № 12/01, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар разом з усіма його приналежностями та документами, що стосуються товару, в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в рахунках-фактурах та видаткових накладних, а покупець, в свою чергу, - прийняти товар і оплатити його вартість. Постачальник зобов'язаний відвантажити товар за цінами, які зазначені у рахунках-фактурах, після оплати їх покупцем. Загальна ціна поставленого товару складає 173 020,76 грн. (в т.ч. ПДВ - 28 836,79 грн.). Транспортуваня товару здійснюється покупцем на умовах самовивозу. Якість товару, що поставляється за цим договором, підтверджується ДСТУ, за вимогою покупця - відповідними сертифікатами відповідності.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивач надав суду першої інстанції видаткові накладні від 15.01.2015 № ГП-0000008, № ГП-0000009 і № ГП-0000010 щодо поставки кабелю та будматеріалів в асортименті; роздруківки електронних квитанцій № 1 про доставлення до центрального рівня ДФС України податкових накладних ТОВ "Глобал Продакт".

Разом з тим, аналіз наданих позивачем документів первісного бухгалтерського обліку не дає можливості стверджувати про реальність здійснення господарських операцій за вказаним договором, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження руху активів у процесі здійснення господарської діяльності.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що згідно укладеного договору поставки між позивачем та ТОВ "Глобал Продакт" постачальник зобов'язаний поставити товар покупцю в асортименті, кількості та за цінами зазначеними у рахунках-фактурах. Останні позивачем надані не були.

Будь-яких пояснень як щодо способу транспортування товару, хоча за умовами договору остання мала здійснюватися на умовах самовивозу, так і щодо подальшого його використання в господарській діяльності ані позовна заява, ані апеляційна скарга не містить.

Також, позивачем не надано документів щодо підтвердження факту приймання-передачі та оприбуткування позивачем товарно-матеріальних цінностей по договірним правовідносинам. Довіреності на матеріально-відповідальних осіб та журнал реєстрації виданих довіреностей позивачем суду не надано.

Водночас, видаткові накладні ТОВ "Глобал Продакт" не містять відомості про П.І.П. та посаду особи, відповідальної зі сторони покупця за отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальника; відомостей щодо місця поставки товарів (адресу складу постачальника та/або пункту навантаження).

Крім того, протягом 2014 - 2015 років ТОВ "Фаворит Плюс" в якості замовника (в особі директора ОСОБА_3) уклало з підрядними організаціями - ТОВ "Укр Сігма Трейд", ТОВ "Ферро Плюс" і ТОВ "Скайсіті-Груп" однотипні за змістом договори підряду, за умовами яких позивач доручає вказаним вище виконавцям виконати комплекс електромонтажних робіт на певних об'єктах, згідно з кошторисами, договірними цінами та план-графіками, що є невід'ємною частиною відповідних договорів.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 2.1 - 2.4 Договорів роботи з договорами виконуються виконавцями за окремими локальними кошторисами, що є невід'ємними частинами зазначених договорів. Виконання робіт оформлюється актом здачі-приймання робіт по кожному етапу окремо.

Вартість робіт по окремим етапам встановлюється на підставі кошторисів та протоколів про договірну ціну, що підписуються уповноваженими представниками сторін. Розрахунки за виконанні роботи здійснюються у безготівковому порядку у наступний спосіб: 30% оплати протягом 20-ти календарних днів з дня підписання акта здачі-приймання робіт по окремому етапу, та остаточний розрахунок - 70% оплати протягом 30-ти календарних днів з дня підписання акта здачі-приймання робіт по окремому етапу. Датою оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок виконавця.

Зокрема, з ТОВ "Укр Сігма Трейд" (в особі директора ОСОБА_5) були укладені:

- договір № 04-15 від 18.03.2015 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області"; сума договору - 129 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 21 500 грн.));

- договір № 05-15 від 18.03.2015 (об'єкт: "Будівництво житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Б.Гмирі та вул. Колекторної у Дарницькому районі м. Києва"; сума договору - 120 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 20 000 грн.)),

Крім того, з ТОВ "Ферро Плюс" (в особах директора ОСОБА_7 - в період лютий 2015 року, та надалі - ОСОБА_5) укладені:

- договір № 02-15 від 03.02.2015 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області", сума договору - 216 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 36 000 грн.));

- договір № 03-15 від 12.02.2015 (об'єкт: "Житловий будинок з приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Ю.Шумського та вул. Березняківської в Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 126 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 21 000 грн.));

- договір № 06-15 від 08.04.2015 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області", сума договору - 171 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 28 500 грн.));

- договір № 07-15 від 17.04.2015 (об'єкт: "Будівництво житлових будинків з об'єктами торгівельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Б.Гмирі та вул. Колекторної у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 129 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 21 500 грн.)),

Так, з ТОВ "Скайсіті-Груп" (в особі директора ОСОБА_9) укладені:

- договір № 01/07 від 02.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 58 800 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 800 грн.));

- договір № 02/07 від 04.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 58 200 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 700 грн.));

- договір № 03/07 від 06.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 59 400 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 900 грн.));

- договір № 04/07 від 09.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 59 700 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 950 грн.));

- договір № 05/07 від 10.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 59 100 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 850 грн.));

- договір № 06/07 від 11.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 50 400 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 400 грн.));

- договір № 07/07 від 12.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 59 100 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 850 грн.));

- договір № 08/07 від 16.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва", сума договору - 48 300 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 050 грн.));

- договір № 09/07 від 18.06.2014 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області", сума договору - 58 500 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 750 грн.));

- договір № 10/07 від 20.06.2014 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області", сума договору - 57 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 500 грн.));

- договір № 11/07 від 23.06.2014 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області", сума договору - 57 600 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 600 грн.));

- договір № 12/07 від 24.06.2014 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області", сума договору - 57 900 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 650 грн.));

- договір № 14/07 від 25.06.2014 (об'єкт: "Трисекційний 15-16 поверховий житловий будинок № 1 секція "А" (2-а черга) "STUGNA HOUSE" житлової забудови на земельній ділянці площею 2,0 га в районі вул. Будівельників в м. Українка, Обухівського району Київської області", сума договору - 56 400 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 400 грн.));

- договір № 15/07 від 26.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок № 4 по вул. Ушакова в Святошинському районі м. Києва", сума договору - 56 100 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 350 грн.));

- договір № 16/07 від 27.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок № 4 по вул. Ушакова в Святошинському районі м. Києва", сума договору - 56 700 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 450 грн.));

- договір № 17/07 від 27.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок № 4 по вул. Ушакова в Святошинському районі м. Києва", сума договору - 30 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 5 000 грн.));

- договір № 18/07 від 30.06.2014 (об'єкт: "Житловий будинок № 4 по вул. Ушакова в Святошинському районі м. Києва", сума договору - 34 800 грн. (в т.ч. ПДВ - 5 800 грн.)).

На підтвердження виконання зазначених договорів позивач надав суду першої інстанції копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт за червень 2014 року, лютий, березень і квітень 2015 року, складених за примірними формами № КБ-3 і № КБ-2в, затвердженими додатками до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", відомостей матеріалів до таких актів; податкових накладних, виписаних ТОВ "Скайсіті-Груп" на адресу ТОВ "Фаворит Плюс", роздруківки електронних квитанцій № 1 про доставлення до центрального рівня ДФС України податкових накладних ТОВ "Ферро Плюс" і ТОВ "Укр Сігма Трейд"; видаткових накладних від третіх осіб-постачальників електрообладнання та кабелю на адресу ТОВ "Фаворит Плюс" (як покупця), переліку осіб (електромонтажників), які пройшли первинний та повторний інструктажі.

Разом з тим, позивачем не надано ряд документів, складання яких за умовоми договору є обов'язковим, як то кошториси, протоколи про договірні ціни, плани-графіки та обмін між замовником та підрядниками зазначеною документацією.

Крім того, надана позивачем первинна документація по спірним операціям містить ряд недоліків.

Так, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт не дають можливість ідентифікувати осіб, які склали зазначені документи, та здійснили господарську операцію, а також дату здійснення господарської операції.

Вартість робіт згідно актів форми № КБ-2-в та відомостей матеріалів включає в себе в тому числі вартість використаних підрядниками матеріалів, виробів і конструкцій, заробітну плату працівників, вартість експлуатації машин. Разом з тим, відомості про надання замовником (позивачем) підряднику будь-яких будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та обладнання (зворотні суми) відсутні.

Крім того, за даними поданих ТОВ "Ферро Плюс", ТОВ "Скайсіті-Груп" і ТОВ "Укр Сігма Трейд" до контролюючих органів податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ), та звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за відповідні звітині періоди контрагенти позивача звітували про відсутність на товариствах працівників (штатних, найманих за цивільним договором).

Водночас колегія суддів, звертає увагу, що наявна у податкового органу інформація про відсутність у контрагентів позивача ТОВ "Укр Сігма Трейд", ТОВ "Ферро Плюс" і ТОВ "Скайсіті-Груп" необхідних умов (зокрема, трудових ресурсів) для здійснення фінансово-господарської діяльності та виконання ними взятих на себе договірних зобов'язань, не спростовується матеріалами справи та наданими позивачем доказами.

Крім того, колегія суддів погоджується з висками суду першої інстанції що відповідно до положень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України 27.01.2009 № 47 (що діяв на момент виникнення спірних правоідносин) для монтажу електропостачання, електрообладнання і електроосвітлення необхідно отримати ліцензію на провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, в той час як відомості щодо наявності відповідних ліцензій, наданих компетентним органом на виконання електромонтажних робіт ТОВ "Ферро Плюс", ТОВ "Скайсіті-Груп" і ТОВ "Укр Сігма Трейд" відсутні.

Зазначене вище свідчить про неможливість виконання вказаних господарських операцій (електромонтажних робіт) ТОВ "Укр Сігма Трейд", ТОВ "Ферро Плюс" і ТОВ "Скайсіті-Груп".

Крім того, позивачем не надано суду першої та апеляційної інстанції доказів здійснення перерахування грошових коштів в рахунок оплати виконаних робіт на виконання вищезазначених зобов'язань (відповідні банківські виписки, платіжні доручення).

Як і не надано первинні документи, які б підтверджували факт здійснення господарських операцій з метою подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що факт реальності виконання господарських зобов'язань за договорами не підтверджується об'єктивними доказами та не прослідковується за первісною бухгалтерською документацією.

На підставі викладеного, суд першої інстанції вірно вважав, що висновки податкового органу про безтоварність господарських операції між позивачем та його контрагентами є обґрунтованими, а прийняті податкові повідомлення-рішення правомірними.

Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для винесення податкових повідомлень-рішень, оскільки обвинувальних вироків в межах кримінальної справи не постановлялось, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Підставою для призначення вказаної перевірки стало отримання ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві таких документів: постанови старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві лейтенанта податкової міліції Горчинського А.С. від 14.05.2015 про призначення податкової перевірки в рамках кримінального провадження № 0000083, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України та ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Литвинова І.В. від 04.09.2015 у справі № 757/32552/15-к про призначення позапланової документальної перевірки дотримання ТОВ "Фаворит Плюс" вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з визначеним переліком суб'єктів господарювання за період з 01.01.2012 по 02.09.2015.

Так, пунктом 86.9 ст. 86 ПК України, в редакції, що діяла до 04.01.2013 року, було визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального законодавства або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінальним процесуальним законодавством або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Однак, за змістом п 86.9 ст.86 Податкового кодексу України, в редакції, що діє з 04.01.2013 року, (чинній на час проведення перевірки та прийняття оскаржуваних рішень) передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Отже, за результатами перевірок платників податків, призначених в рамках порушеної кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори (ст.212 Кримінального кодексу України), контролюючий орган визначає суми грошових зобов'язань, але податкове повідомлення-рішення не приймає. В інших випадках (за результатами перевірок платників податків відносно яких та/або їх посадових осіб кримінальну справу не порушено або порушено кримінальну справу, предметом якої не є податки, збори) грошові зобов'язання визначаються та, відповідно, приймається податкове повідомлення-рішення щодо платників податків в загальновстановленому порядку.

Відтак обов'язковими обставинами, за яких застосовуються норми п.86.9 ст.86, п. 58.4 статті 58 Податкового кодексу України, є те, що предметом кримінального провадження мають бути податки та/або збори та дане кримінальне провадження провадиться саме до посадових осіб платника податків.

Разом з тим, перевірка позивача, на підставі якої винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення, проведена на підставі постанови слідчого та ухвали слідчого судді про призначення такої перевірки в межах здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні. Разом з тим, вказане кримінальне провадження не провадиться щодо посадових осіб позивача, що виключає необхідність винесення податкового повідомлення - рішення про визначення грошового зобов'язання саме за умови отримання контролюючим органом рішення (обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами).

Доводи апеляційної скарги позивача є аналогічними доводам позовної заяви.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Плюс» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 23.02.17.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.