Справа № 313/120/16-а(2-а/313/3/2016)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 рокусправа № 313/120/16-а(2-а/313/3/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Головко О.В. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області
на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 21.10.2016р. у справі №313/120/16-а (2-а/313/3/2016)
за позовом:ОСОБА_1
до: за участю: про:Управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області Прокурора Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016р. ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2, звернулась до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до Управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - УПСЗН) про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди / а.с. 1-7/.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 02.02.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №334/9997/15-а (2-а/334/242/15) та справу призначено до судового розгляду / а.с. 22 /.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 23.03.2016р. у справі №334/9997/15-а (2-а/334/242/15) до участі у розгляді справи залучено прокурора Веселівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури / а.с. 50/.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1, посилаючись у позовній заяві на те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, є матір'ю двох малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3., та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, як мати малолітніх дітей вона отримувала на дітей відповідну державну соціального допомогу, 18.06.2015р. вона звернулась до відповідача з заявою щодо надання інформації про розмір виплат на утримання дітей та періоди їх виплат, 09.07.2015р. ОСОБА_1 було отримано відповідь відповідача з якого їй стало відомо, що згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, який складено відповідачем 15.04.2015р., встановлено що сім'я виїхала за межі України, що встановлено зі слів ОСОБА_5, свекрухи ОСОБА_1, і оскільки орган соцзахисту не має можливості підтвердити факт забезпечення батьками належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, рішенням відповідача від 20.04.2015р. припинено виплату допомоги на дітей з 01.05.2015р., у подальшому 01.07.2015р. відповідачем було повторно проведено обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1, після якого представником ОСОБА_1 було подано скаргу до прокуратури щодо неправомірних дій відповідача, та у подальшому скарги з цього приводу на дії відповідача були подані 15.09.2015р. до Міністерства соціальної політики України , та у грудні 2015р. до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, представник позивача вважає такі дії відповідача щодо припинення виплат на дітей ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, такими що порушують норми чинного законодавства України та норми міжнародного права, порушують права не тільки ОСОБА_1 а і її малолітніх дітей, завдають родині певних моральних страждань, тому просила суд : - визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення ОСОБА_1 дитячих виплат на двох дітей; - зобов'язати відповідача відшкодувати ОСОБА_1 шкоду нанесену сім'ї шляхом: п. 1 - скасування рішення відповідача про призначення (припинення) допомоги сім'ям з дітьми від 20.04.2015р. в частині що стосується ОСОБА_1 та двох її дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3., та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1; п. 2 - відновлення припинених виплат на двох дітей з часу їх припинення та продовження здійснення таких виплат; п. 3 - відшкодування моральної шкоди в розмірі 35000 грн.

Постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 23.03.2016р. у справі №334/9997/15-а (2-а/334/242/15) адміністративний позов задоволено частково, визнано неправомірними дії УПСЗН щодо припинення дитячих виплат на двох дітей позивача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язано відповідача відшкодувати ОСОБА_1. шкоду нанесену сім'ї припиненням виплати допомоги сім'ям з дітьми що стосується ОСОБА_1 та двох її дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1- відновивши та сплативши дитячі кошти з часу їх припинення по фактичний день сплати в повному обсязі відповідно до рішення «Про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 20.04.2015р.»; стягнуто з УПСЗН на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 30000 грн. / а.с. 117-124/

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 21.10.2016р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 130-132/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 21.10.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 164-172/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об'єктивно та повно з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено рішення у справі без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 21.10.2016р. у даній справі залишити без змін.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 21.10.2016р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача та прокурор у судове засідання не з'явились. Відповідач та прокурор про день, годину та місце розгляду даної справи повідомлені судом належним чином / а.с. 151,152,154/. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача та третьої особи.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, прийнята до громадянства України Указом Президента України №776/2014 від 10.10.2014р. / а.с. 79/, з 18.06.2010р. перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, з 11.12.2012р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. / а.с. 16/, має двох малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1/ а.с. 15,15 зворотна сторона/.

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, з лютого 2014р. відповідачем здійснювались одноразові та щомісячні виплату допомоги по догляду за дитиною на підставі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. 35,34/.

Також у судовому засіданні судом встановлено, що 15.04.2015р. відповідачем здійснено обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.., в ході якого встановлено відсутність сім'ї ОСОБА_1 за цією адресою, та зі слів ОСОБА_5 (свекруха ОСОБА_1Д.) сім'я її сина поїхала в гості до дідуся за межі України, про що було складено акт №406305 від 15.04.2015р. / а.с. 29/, та у зв'язку з встановленням вищезазначених обставин відповідачем 20.04.2015р. прийнято рішення про призупинення з 01.05.2015р. виплат допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_1 / а.с. 25-28,35./

Судом під час розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_1, особа яка отримувала щомісячну допомогу по догляду за дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, про призупинення відповідачем таких виплат стало відомо 09.07.2015р., що було зазначено у адміністративному позові / а.с. 1/ та не заперечувалось представником позивача ОСОБА_2 під час розгляду справи апеляційним судом.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 особисто до суду за захистом своїх порушених прав не зверталась, а представником позивача ОСОБА_2, яка дії в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності виданої 19.05.2015р. / а.с. 14 зворотна сторона/, адміністративний позов до суду першої інстанції в інтересах ОСОБА_1 до УПСЗН з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства подано 01.02.2016р.

Частиною 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк на звернення до суду з адміністративним позовом про захист прав та інтересів, який обчислюється від дати коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Отже приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 про порушення своїх прав стало відомо 09.07.2015р., а з даним позовом в інтересах ОСОБА_1 її представник до суду першої інстанції звернулась 01.02.2016р., колегії суддів вважає, що позивачем пропущено встановлений ст.. 99 КАС України строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що ані ОСОБА_1 особисто, а ні її представник ОСОБА_2 під час звернення до суду та під час розгляду даної справи судом першої та апеляційної інстанції не наводили поважних причин пропуску встановленого ст.. 99 КАС України строку на звернення до суду, не звертались до суду з відповідними клопотанням про поновлення цього строку.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звернення представника позивача в інтересах ОСОБА_1 до різних державних установ ( прокуратури, Міністерства соціальної політики України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини) та отримання відповідних відповідей на такі звернення / а.с. 8-13,18-20/ не встановлює для особи чиї інтереси вона представляє, а саме ОСОБА_1, яка є позивачем у даній справі, нової дати для обчислення строку на звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки ОСОБА_1 про порушення свого права стало відомо 09.07.2015р.

Аналіз положень ч. 1 ст. 100 КАС України та ч. 1 ст. 102 КАС України, в редакції чинній на момент звернення позивача до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом, дає можливість зробити висновок про те, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду , якщо суд за заявою особи, яка його подала не знайде поважних підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

З огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи, та приймаючи до уваги норми чинного процесуального законодавства, яке встановлює строки на звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права, та встановлює наслідки пропуску такого строку , колегія суддів вважає, що даний адміністративний позов подано до суду з пропуском встановленого ст.99 КАС України строку на звернення до суду за захистом порушеного права, поважні причини пропуску цього строку відсутні, що свідчить про відсутність підстав для поновлення цього строку, що у свою чергу відповідно до ст. 100, п.9 ч. 1 ст. 155 КАС України є підставою для залишення такого адміністративного позову без розгляду, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції від 21.10.2016р. у даній справі скасувати, як постановлену з порушенням норм чинного процесуального права, а адміністративний позов ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2, до Управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 21.10.2016р. у справі №313/120/16-а (2-а/313/3/2016) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_8, до Управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено - 23.02.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.В. Головко

Суддя: В.Є. Чередниченко