Справа № 820/10986/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р.Справа № 820/10986/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника позивача - Светобатченка Є.М.,

представника відповідачів - Троцко Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2016р. по справі № 820/10986/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС , Державної фіскальної служби України , Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про скасування рішень та визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" (далі по тексту - ПАТ "Харківський підшипниковий завод", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС, Державної фіскальної служби України, Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило суд:

- скасувати винесене 09.09.2015 року СДПІ з обслуговування ВПП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС рішення №6/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- визнати незаконними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків по незабезпеченню розгляду скарги від 17.09.2015 року №283/54 та передачі її на розгляд до Державної фіскальної служби України;

- скасувати винесене 15.10.2015 року Державною фіскальною службою України рішення №21750/6/99-99-10-01-07-25.

На обґрунтування позову позивач пояснив, що відповідачами при розгляді скарги порушено Порядок розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 452 та зазначила, що з урахуванням абз.6 ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2016р. адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано незаконними дії міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників по незабезпеченню розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" вих. №283/54 від 17 вересня 2015 р. та передачі її на розгляд Державній фіскальній службі України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції представник позивача надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідачів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволення адміністративного позову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 09.09.2015 року начальником СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС відносно позивача прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 6/, яким на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено штраф - 325104,68 грн. та нарахована пеня у розмірі 140762,95 грн. ( т.1 а.с. 20).

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач звернувся зі скаргою від 17.09.2015 року № 283/54 до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (т.1 а.с. 21-24).

За результатами розгляду скарги позивача від 17.09.2015 року № 283/54 Державна фіскальна служба України 15.10.2015 року прийняла рішення № 21750/6/99-99-10-01-07-25 про залишення скарги без розгляду через порушення Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року №452 ( т.1 а.с. 28-29).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено відсутності порушень Порядку № 452 при розгляді скарги, а отже вимоги про визнання незаконними дій Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків по незабезпеченню розгляду скарги від 17.09.2015 року № 283/54 та передачі її на розгляд до Державної фіскальної служби України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз. 6 ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

За приписами положень п. 2.1 - 2.4 Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 452, ( чинного на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо скаржник вважає, що орган доходів і зборів у районі, місті (крім міст Києва та Севастополя), районі у місті, об'єднаний чи спеціалізований, неправильно визначив суму недоїмки або прийняв рішення про накладення штрафу та нарахування пені, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, він має право оскаржити таке рішення у відповідному головному управлінні Міндоходів в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Скарга на вимоги та на рішення органів доходів і зборів у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних чи спеціалізованих, про нарахування пені та накладення штрафу подається відповідно до головних управлінь Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі в письмовій формі разом з документами, що підтверджують неправильність рішення. Про подання скарги скаржник зобов'язаний одночасно повідомити територіальний орган доходів і зборів, вимога або рішення якого оскаржується.

Первинна скарга повинна бути подана до відповідного головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання скаржником вимоги або рішення територіальних органів доходів і зборів про нарахування пені та накладення штрафу. Строк, встановлений для подання первинної скарги, не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скаргу та інші документи до неї передано на пошту. До документів, які свідчать про неправильність визначення суми недоїмки або прийняття рішення про накладення штрафу та нарахування пені, належать, зокрема рішення про нарахування пені та накладення штрафу.

Під час розгляду справи встановлено, що ПАТ "Харківський підшипниковий завод", не погодившись із рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.09.2015 року № 6/, скористалось правом адміністративного оскарження, визначеним положеннями ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", та 17.09.2015 р. за № 283/54 рекомендованим листом на адресу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків направило скаргу на рішення №6/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, з одночасним повідомленням територіального органу, рішення якого оскаржується ( т.1 а.с.21-27).

Відповідно до поштового повідомлення К040 вказана скарга з долученими до неї документами отримана Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників податків, що підтверджується підписом уповноваженої особи та скриншотом із сайту Укрпошти (т.1 а.с.27,107).

Пунктом 4.1. Порядку № 452 визначено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис.

Судовим розглядом встановлено, що на час розгляду справи відповіді від Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків за результатами розгляду скарги від 17.09.2015 року № 283/54 на адресу підприємства не надходило.

Проте, як убачається із листа Департаменту інфраструктури ДФС України від 25.12.2015 року № 1667/99-99-03-01-01-1, 22.09.2015 р. до скриньки ДФС України була вкинута скарга ПАТ "Харківський підшипниковий завод" від 17.09.2015 року №283/54, яка зареєстрована 22.09.2015 року за № 27832/6 (т.1 а.с.77).

Державна фіскальна служба України листом від 15.10.2015 року № 21750/6/99-99-10-01-07-25 повідомила ПАТ "Харківський підшипниковий завод", що скарга від 17.09.2015 року № 283/54 залишена без розгляду з підстав недотримання при поданні скарги вимог Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 452 (т.1 а.с.28-29).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням, Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників податків як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій при розгляді скарги позивача від 17.09.2015 року № 283/54 та передачі її на розгляд до Державної фіскальної служби України.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч.2 ст. 71 КАС України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для часткового задоволення позову.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами по справі не оскаржується.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2016р. по справі № 820/10986/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бартош Н.С. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2017 р.