Справа № 336/6037/16-а (2-а/336/297/2016)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Галущенко Ю.А.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2017 рокусправа № 336/6037/16-а (2-а/336/297/2016)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2016 р. у справі №336/6037/16-а (2-а/336/297/2016) за позовом ОСОБА_4 до Заступника голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФС заступника начальника ДФС Децик Алли Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Заступника голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФС заступника начальника ДФС Децик Алли Миколаївни (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №179307 від 03.10.2016 року, винесену заступником голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФС Заступником начальника СДПІ Децик А.М. за справою про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржувана постанова є протиправною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права оскільки відповідач при винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не врахував надані пояснення та того факту, що акт перевірки був оскаржений і на момент винесення постанови про притягнення до адміністратиної відповідальності, рішення не прийнято, а відповідач при винесенні постанови керувався лише актом перевірки.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2016 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №179307 від 03.10.2016 року, винесену заступником голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФС Заступником начальника СДПІ Децик А.М. за справою про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суть вчиненого порушення детально викладена в акті перевірки та зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.

Громадяни з якими було укладено договори про надання послуги отримували заробітну плату за трудовими угодами, які ПАТ «Укрграфіт» віднесені до угод цивільно-правового характеру, в зв'язку з чим отримані за цими угодами кошти не увійшли до фонду оплати праці за трудовими угодами, чим було зменшено базу оподаткування єдиним соціальним внеском при нарахуванні та сплаті страхових внесків. Зазначені угоди укладені ПАТ «Укрграфіт» відповідно до ст.21 Кодексу законів про працю України і вони є різновидами трудового договору, отже висновки стосовно цього порушення зроблено відповідно до норм чинного законодавства України.

Підставою для порушення адміністративної справи та попереднього з'ясування її обставин є вчинення особою діяння, яке містить в собі ознаки адміністративного правопорушення (фактична підстава). Повідомленням про правопорушення є акт перевірки, оскільки обставини, що свідчать про адміністративне правопорушення виявлені лише під час такої перевірки та висвітлені в акті.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Запоріжжя МГУ ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі) проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Укрграфіт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року.

За результатами перевірки СДПІ складено Акт від 10.08.2016 року №70/28-04-1400/00196204 (далі - Акт перевірки), в якому виявлено ряд порушень вимог податкового законодавства, що на думку перевіряючих припустилося ПАТ «Укрграфіт», в тому числі п.5 ст.8 Закону України «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, а саме до сум заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок не включено заробітну плату за трудовими угодами, які внесені до угод цивільно-правового характеру, чим було зменшено базу оподаткування єдиним соціальним внеском.

Не погоджуючись із вказаним актом, 16.08.2016 року на адресу відповідача направлено заперечення на вказаний акт.

20.09.2016 року працівниками СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі відносно ОСОБА_4, як посадової особи ПАТ «Укрграфіт», складено протокол №759311 про вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст.165-1 КУпАП, яким встановлено, що вона вчинила порушення встановленого порядку перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування, подання недостовірних відомостей, а саме п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у період квітень грудень 2014 р., січень-грудень 2015 року, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.165-1 КУпАП.

На підставі розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення заступником начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих латників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів Децик А.М. винесено постанову від 03.10.2016 року серії №179307 про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.165-1 КУпАП та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680,00 грн.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В силу вимог п.п.1, 4 ч.1 ст.4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

База нарахування єдиного внеску визначаєтьсяст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пп.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Разом з тим, відповідно до ч.1ст.165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених Законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, в силу ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена виключно на підставі акту перевірки від 10.08.2016 року №70/28-04-14-00/00196204. Дослідження будь-яких інших доказів згідно зазначеної постанови не здійснювалось.

Однак, згідно з п.56.2 ст.56 ПК України у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

В силу вимог п.56.15 ст.56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем як посадовою особою ПАТ «Укрграфіт» до Офісу великих платників податків ДФС подано скаргу.

06.10.2016 року скаргу розглянуто та винесено рішення на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 19.12.2015 року № 1124, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 року, за № 178/28308, вирішено залишити без змін, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2016 року № Ю -5 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.08.2016 року №, скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними вище рішеннями позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України від 13 жовтня 2016 року №6/5372, якою оскаржено в адміністративному порядку вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 13884,07 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 6942, 04 коп.

Необхідно зазначити, що висновки, викладені в акті податкової перевірки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів, а тому не створюють жодних правових наслідків. Ці висновки не є обов'язковими ні для платника податків, ні для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з тим, що акт перевірки від 10.08.2016 року №70/28-04-14-00/00196204, на якому ґрунтується протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відносно позивача, оскаржено, а отже податкові зобов'язання є неузгодженими, факт допущення порушень ведення податкового обліку не можна вважати встановленим, а відповідні твердження податкового органу, які відображають лише позицію однієї із сторін спору, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку у формі умислу або необережності і, відповідно, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності передчасно, за відсутності належних та допустимих доказів щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача та без врахування права позивача на оскарження до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем та апелянтом, як суб'єктами владних повноважень, не доведено правомірність прийнятої постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення №179307 від 03.10.2016 року, а тому суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2016 р. у справі №336/6037/16-а (2-а/336/297/2016) за позовом ОСОБА_4 до Заступника голови комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ ДФС заступника начальника ДФС Децик Алли Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22 лютого 2017 року, в повному обсязі ухвала складена 27 лютого 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва