Справа № 488/2562/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/2562/15-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Безпрозванний В.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 14 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за участю третьої особи управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м.Миколаєва, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

17 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Миколаївський області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області «Про результати розгляду скарги № 99-Б-19» від 26.02.2015 року; зобов'язати ГУПФУ в Миколаївській області прийняти рішення, яким поновити визначені ст. ст. 24, 46, 57 Конституції України права позивача та зобов'язати підпорядковане районне управління перевести його з призначеної 02.06.2003 року за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. № 796-ХІІ пенсії на призначену вперше з 01.03.2015 року щомісячну пенсійну виплату в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у розмірі, визначеному відповідно до діючої у 2015 році редакції ст.ст. 1,24-29,40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-IV, та виплатити затримані пенсійні виплати за період з 01.03.2015 року.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи про неможливість задоволення заяви ОСОБА_2 про переведення його на пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV, оскільки він вже отримує таку пенсію з 02.06.2003р. Норми ст.29 Закону № 1058-IV в редакції Закону від 08.07.2011р. № 3668-VI, якими встановлений розмір та порядок підвищення розміру пенсії за віком, на позивача не розповсюджуються, оскільки пенсію за віком йому призначено до набрання чинності Законом від 08.07.2011р. № 3668-VI.

Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 14 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішення, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову якою задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що з 02.06.2003 року ОСОБА_2, як особі, яка в 1986 році евакуйована із зони відчуження, призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із скороченням віку.

З 01.01.2004 року розмір пенсії перераховано за нормами Закону № 1058-IV на підставі документів, наявних в матеріалах пенсійної справи.

06.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся до управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва із заявою про переведення на пенсію за віком. Рішенням УПФ України в Корабельному районі м. Миколаєва від 09.01.2015 року відмовлено в переведенні на пенсію за віком.

28.01.2015 року ОСОБА_2 оскаржив зазначене рішення до ГУ ПФУ в Миколаївській області. Рішенням відповідача від 26.02.2015 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу пенсія за віком була призначена ще з 2003р., тому вважав правомірною відмову пенсійного органу щодо повторного призначення позивачу пенсії за віком.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі наступного.

Предметом даної справи є правомірність та законність рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 26.02.2015р. № 99-Б-19, яким позивачу відмовлено в задоволенні його скарги від 28.01.2015р. на рішення управління ПФУ в Корабельному районі м.Миколаєва від 09.01.2015р. № 1/2 щодо відмови в переведенні з одного виду пенсії на інший.

З рішення управління ПФУ в Корабельному районі м.Миколаєва від 09.01.2015р. № 1/2 вбачається що 06.01.2015р. ОСОБА_2 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення його на пенсію за віком на загальних підставах (а.с.8).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, судова колегія враховує, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. № 796-ХІІ та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-IV.

Відповідно до ст.9 Закону 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Аналіз наведеної правової норми дає підстав для висновку, що законодавством не передбачений різновид пенсії за віком: із скороченням віку або на загальних підставах.

Судом першої інстанції вірно враховано, що пенсія за віком ОСОБА_2 призначена за його вибором ще 02.06.2003р. Враховуючи пільги позивача, визначені Законом № 796-ХІІ, пенсія за віком була призначена із скороченням віку на 10 років.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність законодавчих підстав для переведення позивача на пенсію за віком на загальних підставах, оскільки позивач вже отримує пенсію за віком.

Судова колегія враховує, що обставини відмови пенсійним органом ОСОБА_2 у переході на пенсію за віком на загальних підставах, але за іншою заявою та рішенням, були предметом розгляду іншою адміністративної справи (488/1610/13а). Судовими рішеннями по вказаній справі позовні вимоги залишенні без задоволення, провадження по справі закрито на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС Українив зв'язку із наявністю судових рішень із того самого спору, між тими самими сторонами, які набрали законної сили.

З адміністративного позову ОСОБА_2 вбачається, що позивач, вимагаючи призначення йому пенсії на загальних підставах, вважає, що відповідно до ст.29 Закону № 1058-IV має право на підвищення її розміру з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії, як працюючий пенсіонер.

Судова колегія вважає, що положення ст.29 Закону № 1058-IV, яка передбачає підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, не регулюють правовідносини сторін у даній справі.

Так, відповідно до ч.1 ст.29 Закону № 1058-IV, особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

- на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

-на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Тобто, врахування страхового стажу у розмірі, визначеному ст. 29 Закону № 1058-IV, має місце лише в тому випадку, коли особа звернулась за призначенням пенсії після досягнення пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач отримує пенсію за віком із скороченням пенсійного віку, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для повторного її призначення за віком, тим більше із застосуванням положень ст.29 Закону № 1058-IV.

Відтак, ГУ ПФУ в Миколаївській області, правомірно прийняло рішення від 26.02.2015р. № 99-Б-19, яким позивачу відмовлено в задоволенні його скарги від 28.01.2015р.

Вважаючи вимоги позову необґрунтованими та незаконними, судова колегія зазначає, що перерахунок пенсії працюючому пенсіонеру проводиться за правилами ст.ст.40,42 Закону № 1058-IV. Вказаним правом позивач скористався неодноразово, здійснюючи перерахунок призначеної пенсії, останній раз у 2010, 2011 роках (справи №2а-3/11/1414, № 2а-2772/11/1414), та не позбавлений можливості здійснити такий перерахунок в теперішній час.

Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 14 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян