Справа № 127/23641/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/23641/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Прокопчук А.В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

22 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду в м. Вінниці, в якому просив: визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду в м. Вінниці про відмову ОСОБА_4 в призначенні пільгової пенсії за віком згідно п. «з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати управління Пенсійного фонду в м. Вінниці призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_4 згідно п. «з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 15.06.2016 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 15.06.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за яким водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Однак, управлінням відмовлено у задоволенні вказаної заяви в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

ОСОБА_4, вважаючи відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні пенсії позивачу, з чим не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до п. з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

До важких і шкідливих виробництв відносяться виробництва, передбачені списками №1 та №2, де в технологічному процесі цих виробництв зайняті водії великовагових автомобілів вантажопідйомністю 8 і більше тон.

Згідно витягу з листа Міністерства праці і соціальної політики від 22.01.1992 року №02-4орг, при відсутності запису у трудовій книжці про характер роботи працівника, який дає право на пільгову пенсію відповідно до п. з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ця обставина підтверджується окремою довідкою адміністрації, яка складається на підставі наявних документів у встановленому порядку.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 року визначено, що документи, які підтверджуй трудовий стаж за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_4, в період роботи з 04.03.1991 року по 27.12.2002 року останній працював в ПАТ «Автобусний парк» на посаді «водія-кондуктора».

Згідно пояснень представника відповідача, останнім направлено запити в ПАТ «Автобусний парк» щодо надання пільгової довідки про період роботи на посаді водія міського пасажирського транспорту, однак жодної відповіді на запити не надійшло.

Крім того, направлено службову записку до відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо підтвердження факту роботи в ПАТ «Автобусний парк» та витребування пільгової довідки, що підтверджує особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії і підтвердження постійної зайнятості на роботі зі шкідливими умовами праці на посаді водія міського пасажирського транспорту.

В ході перевірки встановлено, що позивач працював в період з 04.03.1991 року по 27.12.2002 року на посаді водія-кондуктора.

Щодо періоду роботи з 02.02.1982 року по 23.10.1989 року у Білоцерківській автобазі №7 Київського виробничого тресту автотранспорту, колегія суддів зазначає наступне.

Архівною довідкою №678/04-01 від 25.07.2016 року виданою начальником трудового архіву Білоцерківської міської ради Київської області підтверджено, що згідно наказів з особового складу директора ЗАТ «Білоцерківська автобаза №7» за 1982-1989 роки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. працював водієм 3-го, 2-го класу автоколони №1 з 02 лютого 1982 року (наказ №11-к від 02.02.1982 р.) по 24 жовтня 1989 року (наказ №68-к від 24.10.1989 р.)

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що управлінням Пенсійного фонду в м. Вінниці правомірно відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю записів в трудовій книжці про характер роботи, які дають право на пільгову пенсію відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відсутністю уточнюючої довідки адміністрації підприємства та підстав для зарахування пільгового стажу.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах ВАСУ від 31.08.2016р. у справі №К/800/12017/16 та від 31.08.2016р. справа №К/800/6849/13.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 лютого 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.