Справа № 611/1185/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 р. Справа № 611/1185/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 26.01.2017р. по справі № 611/1185/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Барвінківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі-відповідач, Ізюмське об'єднане УПФУ Харківської області), в якому просила: визнати неправомірними дії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, та зобов'язати здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця з 01 травня 2016 року, відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців, виходячи з розрахунку 85% від середнього заробітку щомісячної чинної заробітної плати, відповідно до посади головного спеціаліста відділу надходження доходів Ізюмського об'єднаного управління ПФУ Харківської області, та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 26.01.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців. Зобов'язано Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії з 01 травня 2016 року, відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців, на підставі інформації про заробітну плату головного спеціаліста відділу з виплати пенсії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, яка зберігається у відповідача, виходячи з розрахунку 85% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника, станом на 01 травня 2016 року, та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

У відповідності до приписів ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 10 березня 2011 року перебуває на обліку у Барвінківському управлінні ПФУ, після реорганізації - в Ізюмському об'єднаному управлінні ПФУ Харківської області, розмір призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, складає 85 % середнього заробітку.

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії, як непрацюючому державному службовцю.

21 грудня 2016 року відповідачем було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу" і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, в статті 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії, як непрацюючому державному службовцю.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи дату звернення позивача із відповідною заявою, приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно відмовлено в перерахунку пенсії.

Право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Колегія суддів також зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

При цьому, колегія суддів наголошує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях ВАСУ, зокрема ухвалі ВАСУ від 25.01.2017 у справі № 226/1373/16-а.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не правильно встановлено обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення неправомірного рішення.

У відповідності до ст.202 КАС України порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 26.01.2017 року по справі № 611/1185/16-а підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області задовольнити.

Постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 26.01.2017р. по справі № 611/1185/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.