Справа № 308/1832/17
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1832/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.,

при секретарі судового засідання Бомбушкар В.П.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4, ОСОБА_2, про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2017 року громадянин ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районні прикордонних знаків №№ 111-112, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний», та був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 20 лютого 2017 року, в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні.

Позивач вказує, що відповідач знаючи про можливість легально вїхати до Європейських країн, вирішив вибрати найбільш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що він буде порушувати та ігнорувати законодавство країн. На підставі наведеного, з врахуванням того, що у відповідача відсутня законна підстава для перебування на території України позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав , проти задоволення таких не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2, 19 лютого 2017 року незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районні прикордонних знаків №№ 111-112, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний», та був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 20 лютого 2017 року, в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні. Зазначені обставини в судовому засіданні не заперечив і сам відповідач.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи, можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально з'їхати до Європейських країн, відповідач обрав найбільш легкий та незаконний спосіб.

Згідно вимог п. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, при розгляді даної справи, відповідачами не надано суду жодних доказів на підтвердження існування наведених у зазначеній статті підстав. Крім того, судом встановлено, що відповідач документів та коштів для добровільного повернення на батьківщину не має

За наведених обставин, враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, не має документів , що посвідчують особу та підтверджують законність його перебування в Україні, не має коштів, а відтак немає можливості добровільно повернутися додому та не має законних підстав для перебування на території України, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають вимогам закону, у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-5, 256 ч.2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4, ОСОБА_2, про примусове видворення задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: О.А. Придачук