Справа № 826/16247/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 лютого 2017 року № 826/16247/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві
до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправною та скасування вимоги від 01.06.2016 року №Ю-12,

В С Т А Н О В И В :

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 01.06.2016 року №Ю-12 про сплату боргу.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у останнього відсутня заборгованість, а відтак, виставлена відповідачем вимога є протиправною та такою, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

У судовому засіданні 02.02.2017 року суд, заслухавши думку представників сторін, ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

На адресу Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві надійшла вимога Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва про сплату боргу від 01.06.2016 року №Ю-12 у сумі 403 504, 35 грн.

Так, як підтверджується наявними матеріалами справи, при винесенні оскаржуваної вимоги про сплату боргу відповідач використовував дані акта перевірки позивача №3566 від 25.10.2007 року.

З вказаного акту вбачається, що в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в місті Києві на підставі направлення №10452/02 від 24.09.2007 року, Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва в період з 24.09.2007 року по 25.10.2007 року проводилася перевірка щодо правильності обчислення повноти нарахування та своєчасної сплати страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В ході наведеної перевірки, на думку відповідача, були виявлені порушення вимог п.4 ст.4 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 17.02.2000 року №1461-VI.

За результатами вказаної перевірки, Управлінням Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва 25.10.2007 року було складено акт №3566 перевірки достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування, на підставі якого 08.11.2007 року відповідачем було постановлено рішення №2309 «Про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків».

Не погоджуючись із даним рішенням про застосування фінансових санкцій №2309 від 08.11.2007 року, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2008 року у справі № 10/485 позов ТУ ДСА України в м. Києві було задоволено повністю, а ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2009 року, вказане рішення було залишено без змін, і, відповідно, набрало законної сили.

В своїх рішеннях суди першої та апеляційної інстанції послались на те, що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не було доведено обставин, на яких ґрунтувались їх вимоги.

Також, на адресу ТУ ДСА України в м. Києві надійшло інше рішення Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва №1089 від 22.10.2013 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2014 р. у справі № 826/17669/13-а позов ТУ ДСА України в м. Києві було задоволено, рішення УПФУ в Печерському районі міста Києва № 1089 від 22.10.2013 року визнано протиправним та скасовано.

В даному випадку, в своєму рішенні суд дійшов до висновку, що у Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві відсутня заборгованість перед Пенсійним фондом України.

В подальшому, постановою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 змінено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі №826/17669/13-а в частині мотивів задоволення позовних вимог. Так, Вищий адміністративний суд України в рішенні зазначив, що підстави для нарахування фінансових санкцій та нарахування пені відсутні, оскільки вказане рішення прийнято на підставі норми законодавства, яка на час винесення рішення втратила чинність.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Згідно положень Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), обчислення та сплата внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України із отриманих доходів суддів районних судів м. Києва не проводиться із рахунку 1-5 відсотків, тому що судді мають спеціальний статус згідно чинного на той час Закону України «Про статус суддів» та не є державними службовцями або особами, які працюють на посадах, робота яких зараховується до трудового стажу, що дає право на одержання пенсії відповідно до Законів України, перелічених у абзаці 10 п. 4.4 зазначеної Інструкції.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем виставлялися ідентичні вимоги:

- №Ю-541 від 03.02.2014 року, яку скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2014 року у справі №826/4364/14, що набрала законної сили за наслідком апеляційного оскарження;

- №Ю-926 від 05.12.2014 року, яку скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 року у справі №826/3742/15, яка була змінена постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 року в частині стягнення судового збору, в решті вимог постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 року залишена без змін;

- №Ю-57 від 01.07.2015 року, яку скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі №826/14870/15, що набрала законної сили за наслідком апеляційного оскарження.

В той же час, слід зазначити, що суд не приймає до уваги посилання відповідача на картки особового рахунку позивача як на важливий доказ, що підтверджує факт наявної заборгованості у позивача, оскільки останній не є первинним документом, що обумовлює та підтверджує її наявність. Окрім того, на думку суду, наявність заборгованості має підтверджуватися рішенням суб'єкта владних повноважень прийняття яких має наслідок надсилання вимоги про сплату боргу.

Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти до висновку, що у позивача відсутня заборгованість. Вказане підтверджується судовим рішенням по справі № 10/485 від 08.07.2008 року про скасування рішення УПФУ в Печерському районі міста Києва від 08.11.2007 року №2309 про застосування фінансових санкцій, що набрало законної сили 06.10.2009 року, також судовим рішенням по справі № 826/17669/13-а від 27.01.2014 року про скасування рішення УПФУ в Печерському районі міста Києва від 22.10.2013 року №1089 про застосування фінансових санкцій, яке було змінено в частині мотивів задоволення позовних вимог постановою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 року.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва на підставі яких винесено оскаржувану вимогу скасовано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.06.2016 року №Ю-12.

3. Судові витрати в сумі 1 378,00 грн. присудити на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур