Справа № 826/25700/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2017 року № 826/25700/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі у складі колегії суддів: головуючого судді Качура І.А., суддів Данилишина В.М., Келеберди В.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз-нафтопродукт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз- нафтопродукт» з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03.11.2015 року № 000454.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.11.2015 року Позивач отримав рішення ДФС України від 03.11.2015 року № 000454, відповідно до якого Відповідачем перевірявся стан дотримання вимог Позивачем законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі акта про результати фактичної перевірки дотримання вимог чинного законодавства від 30.06.2015 року № 941/10-36-21/37036163.

Відповідно до вказаного акту Позивачем порушено ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зокрема: зберігання спирту у місці зберігання не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання спирту та до Позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 441031,00 грн.

З вказаним порушенням Позивач не погоджується, оскільки, як зазначено у позові, про те, що проводилася перевірка останньому стало відомо лише 10.11.2015 року, тобто в день отримання рішення № 000454 від 03.11.2015 року.

Крім того, як зазначає Позивач у своєму позові, Відповідачем не було вручено Позивачу копії направлення на перевірку, копії наказу про проведення такої перевірки та службового посвідчення, також після проведення перевірки Відповідач впродовж трьох днів з моменту складення Акту про результати перевірки не направив його копію Позивачу.

Також, Позивач вказує на те, що не погоджується з встановленим порушенням ст.. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» з огляду на те, що Підприємство є виробником палива моторного альтернативного, зареєстроване платником акцизного податку та протягом поточного року було сплачено акцизного податку понад 2 млн. гривень.

Відповідно до зазначеного, як вказано у позові, Позивач має всі потужності для виробництва нафтопродуктів:

Згідно договору оренди нафтобази від 30.11.2012 року № 3011/12-01 володіє та користується майновим комплексом - нафтобазою, яка розташована за адресою: Київська область, смт. Рокитне, вул. Залізнодорожна, 36

Технологічний регламент з виробництва палива моторного альтернативного марок «ТУРБО» згідно ТУ У 24.6.-2:2010 на виробничій базі ТОВ «ВЗП Нафтогаз - Нафтопродукт», який погоджено ДП УкрНДІ НП «МАСМА», затверджено генеральним директором товариства, розроблено ТОВ «Паливно - альтернативні технології», для виробництва палива моторного альтернативного використовується один із компонентів, компонент моторного палива альтернативного (далі - КМПА).

Свідоцтва про належність палива до альтернативного, які видані Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України за серією РП-См № 169 та 170.

Договори та всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують покупку КМПА.

Відповідно до висновку експерта № В-1026 від 27.09.2012 року Тернопільської торгово - промислової палати встановлено, що КМПА, який поставляється для виробництва палива моторного альтернативного та класифікується у товарній під категорії 3811 19 00 00 - антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин), або для інших рідин, які використовуються з тією самою метою, що і нафтопродукти: антидетонатори та інші. Аналогічний висновок винесли Київська торгово-промислова палата від 31.10.2015 року № К-2053 та Київський НДІСЕ від 22.12.2014 року № 17042/14-34/17135/14-53 та НДІ НП «МАСМА» від 28.09.2015 року № 1/10-338, який винесений на підставі протоколу випробувань № 233/П-15 від 09.07.2015 року.

Крім того, Позивач у позові зазначає, що Головним управлінням ДФС у Київській області була проведена фактична перевірка, за результатами якої складено довідку від 08.05.2015 року № 001211, в якій встановлено, що Позивач отримує саме КМПА, використовує його для виробництва палива моторного альтернативного та відповідно до висновків перевірки порушень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» з боку позивача не встановлено.

Наказом Білоцерківського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №62 від 31.03.2015 року для забезпечення постійного безпосереднього контролю за дотриманням встановленого порядку встановлено постійно діючий податковий пост та акцизний склад на відвантаження палива - моторного альтернативного, на виконання якого представник ДПІ ставить відмітки «Виїзд дозволено» та на отримання КМПА - «В'їзд дозволено».

Також, Позивач зазначає, що підставою для внесення ним зберігання спирту до Єдиного державного реєстру місць зберігання спирту повинна бути, у відповідності до абз. 5 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», наявність спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту - сирцю виноградного, спирту - сирцю плодового та алкогольних напоїв у виготовлених продуктах, що відпускаються з акцизного складу, а також вказані речовини повинні мати призначення для використання в харчовій промисловості, повинні бути придатними для вживання людиною, а КМПА не може бути сировиною для виготовлення алкогольних напоїв.

Крім того, на думку Позивача, законодавством передбачена відповідальність саме за виробництво та зберігання спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів на території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органів доходів і зборів на товарно-транспортній накладній.

При цьому, Позивач зазначає, що він використовує при виробництві КМПА на підставі ТУ У 24.6-9:2007, що є антидетонаторним засобом, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного палива, а також в якості добавки до бензинів автомобільних в кількості не більше ніж 5% (об'ємних) згідно ДСТУ 4839 та не більше ніж 5% (масових) згідно ДСТУ 4063, тобто КМПА призначено для виробництва палива моторного альтернативного для двигунів внутрішнього згоряння.

Також, в обґрунтування своєї позиції Позивач посилається на те, що згідно технологічного регламенту КМПА призначено для виготовлення палива моторного сумішевого, біокомпонентів моторних палив, отриманих шляхом синтезу із застосуванням КМПА або змішуванням КМПА з органічними сполуками та паливом, одержаними з вуглеводної сировини, в яких вміст КМПА відповідає вимогам нормативних документів та які належать до біопалива.

За ТУ У 24.6-9.2007, КМПА класифікується у товарній позиції 20.59.42-50.00 «засоби антидетонаторні» за державним класифікатором продукції та послуг, що відповідає коду 3811 11, 3811 19 00 00 УКТЗЕД.

Відповідно до експертних довідок торгово - промислових палат, НДІ НП «МАСМА» КМПА відповідає коду 3811 19 00 00 - Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори, смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродуктів: антидетонатори, інші.

Крім того, Позивач зазначає, що ст.. 215 Податкового кодексу України визначено товари за товарними позиціями, категоріями та під категоріями, згідно з кодуванням товарів за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), до таких товарів віднесено спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво, код класифікації яких - 2207, а на товар за кодом класифікації 3811, що використовується Позивачем, місце зберігання є не обов'язковою умовою внесення до Єдиного державного реєстру місць зберігання спирту, тобто, Позивач вказує на те, що призначення КМПА не можна вважати алкогольним і безалкогольним напоєм або оцтом та класифікувати за товарними позиціями УКТЗЕД 2207 або 2208, навіть за наявності у його складі частки спирту, тому, на думку Позивача, посилання Відповідача на лист Департаменту митної справи Міндоходів від 27.06.2014 року № 99-24/1.2-02-03/3107 «Щодо класифікації альтернативних видів палива» є безпідставним.

Також, Позивач вказує на те, що у відповідності до норм діючого податкового законодавства, Відповідач у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно - господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення - рішення, а прийняття будь - яких інших рішень, у тому числі про застосування фінансових санкцій, на думку Позивача, суперечить Податковому кодексу України.

Тому вважає, що рішення, винесене Державною фіскальною службою України № 000454 від 03.11.2015 року про застосування до ТОВ «ВЗП «Нафтогаз-нафтопродукт» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 року відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

Під час розгляду справи представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві, а також підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях на заперечення Відповідача проти позову.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у письмових запереченнях проти позову.

В судовому засіданні за згодою представників позивача, представника відповідача ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз - Нафтопродукт» зареєстровано, як юридична особа Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією 15.03.2010 року за № 1015145, види діяльності за КВЕД-2010 - 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 19.20 Виробництво продуктів нафто перероблення; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 Роздрібна торгівля пальним, що підтверджується наданою суду копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 570568, копією довідки АБ №691898 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

З наданої суду копії свідоцтва № 100276073 НБ №368880 про реєстрацію платника податку на додану вартість вбачається, що ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» зареєстроване 23.03.2010 року, як платник податку на додану вартість.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено абз. 1 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлення статтею 86 цього Кодексу.

У відповідності до п. 81.1 ст. 81 ПК України (у редакції, що діяла на момент проведення перевірки) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Пунктом 86.1 ст. 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до абз. 1 та абз. 3 п. 85.6 ПК України (в редакції, що діяла на момент проведення фактичної перевірки) акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2015 року Головним управлінням ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку з питань додержання Позивачем вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами відповідно до Наказу від 27.05.2015 року № 195, на підставі направлення № 2003 від 26.06.2015 року та направлення № 2002 від 26.06.2015 року.

За результатами проведеної фактичної перевірки з питань додержання ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та/або тютюновими виробами, посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області складено відповідний Акт від 30.06.2015 року № 941/10-36-21/37036163, відповідно до якого перевірку здійснено в присутності заступника генерального директора ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» Москалик С.Л. та встановлено: «факт зберігання моторного палива альтернативного (КМПА) у кількості 25 943 кг по ціні 14,17 грн. на загальну суму 441031,00 грн. за адресою: Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул. Залізнодорожна, 36 на нафтобазі, що орендується згідно договору оренди від 30.11.2012 року №3011/12-01 у ТОВ «Нафтогазобладнання».

Вказана адреса місця зберігання спирту не внесена до Єдиного державного реєстру місць зберігання спирту.

У відповідності до роз'яснень, наданих ДФС України листом від 18.06.2015 року №21783/7/99-99-21-01-17, компонент моторного палива альтернативного класифікується у товарній позиції 2207 згідно з УКТЗЕД як «спирт етиловий», не денатурований з конструкцією спирту 80 об. Відсотків або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь - якої концентрації.

Таким чином, встановлено факт зберігання КМПА (код УКТЗЕД 2207) у кількості 25 943 кг на загальну вартість 441031,00 грн. в місці зберігання, не внесеного в ЄДР, чим порушено ст.. 2 ЗУ № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами і доповненнями».

На підставі вказаного Акту, Державною фіскальною службою України 03 листопада 2015 року прийнято рішення про застосування до ТОВ «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз - Нафтопродукт» фінансових санкцій № 000454, яким до Позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 441 031,00 грн.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами на підставі Наказу Головного управління ДФС у Київській області від 27.05.2015 року № 195 «Про проведення фактичних перевірок» з метою організації контролю за діяльністю суб'єктів господарювання сфери виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Начальнику управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Сичу А.М. на підставі п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України наказано організувати у червні 2015 року проведення фактичних перевірок суб'єктів господарювання відповідно до переліку, що додається.

При цьому, суд звертає увагу на те, що переліку суб'єктів господарювання Відповідачем суду не надано.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження Позивача щодо невручення йому або його уповноваженому представнику під розписку копії направлення на перевірку, копії наказу та службового посвідчення, оскільки такі твердження спростовуються наявними у матеріалах справи копіями направлень на перевірку від 26.06.2015 року № 2003 та від 26.06.2015 року № 2002, з яких вбачається, що заступнику генерального директора ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» Москалику С.Л. пред`явлено службове посвідчення та направлення на проведення перевірки 26.06.2015 року о 14 годині 30 хвилин та вручено копію Наказу про проведення фактичної перевірки від 27.05.2015 року № 195. Вручення копії направлення на проведення перевірки та копії службового посвідчення діючим на момент проведення перевірки законодавством передбачено не було.

Також, суд критично ставить до доводів Позивача в частині направлення на його адресу копії Акту за результатами проведеної перевірки впродовж трьох робочих днів після складання Акту з посиланням на вимоги п. 86.2 ст. 86 ПК України, оскільки вказані строки надіслання копії Акту встановлені у випадку проведення камеральної, а не фактичної перевірки, а також з урахуванням того, що з матеріалів справи вбачається, що один примірник Акту 26.06.2015 року отримав заступник Генерального директора ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» Москалик С.Л., про що свідчить його підпис у відповідній графі Акту.

Крім того, у відповідності до п. 80.3 ст. 80 Податкового кодексу України Фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Пунктом 75.1.3 ст. 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Позивачем, в обґрунтування своїх позовних вимог та на підтвердження порушення норм п. 80.3 ст. 80 ПК України з боку Відповідача, надано копію Акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 001211, з якої вбачається, що Головним управлінням ДФС у Київській області у період з 07.05.2015 року по 14.05.2015 року відповідно до Наказу від 29.04.2015 року № 163 проведено фактичну перевірку з питань додержання ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами та за результатами цієї перевірки будь - яких порушень вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що фактична перевірка з питань додержання ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, яка була проведена посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області 26.06.2015 року проведена вдруге протягом 12 місяців, а саме: у період з 07.05.2015 року по 14.05.2015 року та 26.06.2015 року.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що Позивач не лише оскаржує саму процедуру проведення фактичної перевірки посадовими особами Відповідача, але й не погоджується з висновками Відповідача щодо віднесення КМПА до товарної позиції 2207 УКТЗЕД, тому суд приходить до висновку, що в межах розгляду даної адміністративної справи необхідно встановити правомірність віднесення відповідачем КМПА до вказаної товарної позиції УКТЗЕД.

У судовому засіданні встановлено, що Позивач є виробником палива моторного альтернативного, зареєстрований платником акцизного податку та протягом 2015 року сплатив 2 053 260,68 грн. акцизного податку, що підтверджується наданими суду копіями розрахунків сум акцизного податку з підакцизних товарів (продукції), на які встановлено специфічні ставки акцизного податку та копіями платіжних доручень.

У відповідності до наданої суду копії Договору оренди нафтобази № 3011/12-01 від 30.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Нафтогазобладанання» (Орендодавець) та ТОВ «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз - Нафтопродукт» (Орендар), Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове володіння та користування майновий комплекс - нафтобази за адресою: Київська область, смт. Рокитне, вул. Залізнодорожня, 36. Термін оренди складає 1 (один) рік з моменту прийняття Майна за Актом приймання - передачі. Якщо жодна Сторона в термін 1 (місяць) до закінчення даного Договору не заявить про намір його розірвати, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний термін. (п.п. 1.1., 1.2., 4.2.,4.3.)

Як вбачається з наданої суду копії Технологічного регламенту з виробництва палива моторного альтернативного марок «ТУРБО» згідно ТУ У 24.6.-2:2010 на виробничій базі ТОВ «Нафтогаз - Нафтопродукт», який затверджено Генеральним директором ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт», погоджено з ДП УкрНДІ НП «МАСМА» та який розроблено ТОВ «Паливно - альтернативні технології» для отримання товарного палива моторного альтернативного марки А-95е Турбо включають компоненти у тому числі: компонент моторного палива альтернативний (КМПА) згідно з ТУ У 24.6-9:2007.

У відповідності до наданих суду копій свідоцтва про належність палива до альтернативного серія РП-См № 169 та серія РП - См № 170 від 09.10.2014 року, видане ТОВ «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз - Нафтопродукт» про те, що «Паливо моторне альтернативне А-92е Турбо» та «Паливо моторне альтернативне А-95е Турбо» згідно з ТУ У 24.6-2:2010 зі змінами № 1,№2 ідентифіковане як альтернативне.

Відповідно до наданої суду копії Договору поставки № 035 від 10.12.2014 року, укладеного між ТОВ «Південна Біопаливна Компанія» (Постачальник) та ТОВ «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз - Нафтопродукт» (Покупець), предметом даного Договору є постачання Компонента моторного палива альтернативного, Постачальник зобов'язався передати, а Покупець прийняти і оплатити Товар на умовах даного Договору. Якість товару повинна відповідати технічним умовам ТУ У 24.6-9:2007, чинним на території України, і підтверджуватися паспортом (сертифікатом) якості виробника Товару. Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє до « 31» грудня 2015 року, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. (п.п. 1.1.,1.2.,2.3.,11.4)

Зі змісту Договору № 24 поставки компонентного моторного палива альтернативного (КМПА) на внутрішній ринок від 23.06.2015 року, укладеного між Державним підприємством спиртової та лікеро - горілчаної промисловості «Укрспирт» (Постачальник) та ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» (Покупець) вбачається, що Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти та оплатити компонент моторного палива альтернативний (КМПА) в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. Відповідно до ТУ У 24.6-9:2007 КМПА - засіб, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згорання (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного палива (згідно з Законом України «Про альтернативні види палива» № 1391-XIV); якість товару повинна відповідати ТУ У 24.6-9:2007, марці Б та підтверджується посвідченням про якість. Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін і діє до « 31» грудня 2015 року, але у будь - якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором. (п.п. 1.1., 1.3., 2.1.,11.1)

Згідно з наданою суду копією Висновку експерта № В-1026 від 27 вересня 2012 року Тернопільської Торгово - промислової палати компонент моторного палива альтернативний (КМПА) варіант ІІ, марка Б відповідно до вимог Основних правил Інтерпретації класифікації товарів і вимог УКТ ЗЕД класифікується у товарній під категорії: 1) 3811 19 00 00 - Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти: антидетонатори, інші.

З наданої суду копії Висновку експертного дослідження від 22.12.2014 року № 17042/14-34/17315/14-53, наданого Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз, вбачається, що наданий на дослідження зразок рідини за складом та основними фізико - хімічними показниками відповідає вимогам ТУ У 24.6-9:2007 «Компонент моторного палива альтернативний. Технічні умови»; … має наступні характеристики у відповідності до УКТ ЗЕД «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти», за умови використання його у якості компоненту моторного палива.

У відповідності до Наказу Білоцерківської ОДПІ ДФС у Київській області № 62 від 31.03.2015 року для забезпечення постійного безпосереднього контролю за дотриманням встановленого порядку отримання компоненту палива моторного альтернативного, компонента палива моторного універсального та відпуску сировини та готової продукції, що виготовляється з використанням компонентів палива моторного альтернативного та (або) універсального представником податкової інспекції на акцизному складі ТОВ «ВЗП «Нафтогаз - Нафтопродукт» призначено посадову особу Рокитнянського відділення Білоцерківської ОДПІ; визначено порядок роботи представників податкової інспекції на акцизному складі під час отримання палива моторного альтернативного, компонента палива моторного універсального та відпуску сировини та готової продукції, що виготовляється з використанням компонентів палива моторного альтернативного та (або) універсального для забезпечення порядку та повного контролю роботи акцизного складу.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до Висновків Національного Університету харчових технологій від 19.06.2015 року № 01-433 «отримання спирту ректифікованого з біоетанолу і КМПА економічно недоцільно і технічно неможливо, він не може бути сировиною для виготовлення алкогольних напоїв».

Крім того, у відповідності до преамбули Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Частиною 5 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв здійснюється за наявності внесених до Єдиного реєстру місць зберігання спирту. При цьому приміщення, в яких здійснюється виробництво спирту етилового, та місця зберігання спирту, розташовані на державному підприємстві, яке виробляє спирт етиловий, вважаються акцизним складом. Акцизним складом також вважаються виробничі приміщення на території суб'єкта господарювання, де суб'єктом господарювання виробляється, обробляється (переробляється) горілка та лікеро-горілчані вироби, та його складські приміщення, в яких зберігається, одержується чи відправляється горілка та лікеро-горілчані вироби. На акцизних складах постійно діють представники органу доходів і зборів за місцем розташування акцизного складу. Акцизні склади повинні бути обладнані витратомірами - лічильниками обсягу виробленого спирту етилового, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників обсягу виробленого спирту етилового. Відпуск спирту етилового без наявності витратоміра - лічильника обсягу виробленого спирту етилового забороняється. Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників обсягу виробленого спирту етилового встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», термін «спирт етиловий» вживається у такому значенні: спирт етиловий-сирець, спирт етиловий ректифікований технічний, спирт етиловий денатурований (спирт технічний), спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД та виготовлені з крохмале- і цукровмісної сировини або з нехарчових видів сировини за спеціальними технологіями.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 того ж Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 11 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

У відповідності до митного тарифу України, встановленого Законом України «Про Митний тариф України» до товарної позиції « 2207» відноситься спирт етиловий, не денатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь - якої концентрації.

Товарна позиція 2207 відноситься до групи 22, яка об'єднує алкогольні і безалкогольні напої та оцет та міститься в ІV розділі "Готові харчові продукти; алкогольні та безалкогольні напої і оцет; тютюн та його замінники".

Тобто, товар кожної товарної позиції 22 групи має відповідати за своїми характеристиками назві даної групи. При цьому, визначальним для віднесення до будь-якої позиції групи 22 є належність товару до готових харчових продуктів, алкогольних та безалкогольних напоїв або оцету.

Згідно пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про альтернативні види палива" біоетанол - спирт етиловий зневоджений, виготовлений з біомаси або спирту етилового-сирцю для використання як біопалива.

У відповідності до національного стандарту України ДСТУ 7166:2010, біоетанол - це спирт етиловий зневоднений, виготовлений з біомаси або зі спирту етилового-сирцю для використання як біопалива. Біоетанол призначено для виготовлення палива моторного сумішевого, добавок до палива на основі біоетанолу біокомпонентів моторного палива, отриманих синтезом із застосуванням біоетанолу або змішуванням біоетанолу з органічними сполуками та паливом, одержаним з вуглеводневої сировини, в яких вміст біоетанолу відповідає вимогам нормативних документів та які належать до біопалива.

Згідно з технологічним процесом, виготовлений з меляси бурякової спирт етиловий відразу зневоджується, тобто виготовляється біоетанол, після чого в нього добавляється денатуруюча добавка бензин. Отже, після денатурації бензином даний розчин вже не є спиртом етиловим не денатурованим.

Відповідно до ТУ У 24.6-9:2007, КМПА - це антидетонаторний засіб, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згорання (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного, а також в якості добавки до бензинів автомобільних

Згідно з поясненнями до УКТЗЕД товарна позиція 3811 - це «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що нафтопродукти.

Препарати цієї товарної позиції являють собою присадки до нафтопродуктів чи інших рідких продуктів, які використовують з тією самою метою для надання цим продуктам бажаних властивостей, їх підсилення або для усунення або зменшення небажаних властивостей.»

Таким чином, суд приходить до висновку, що КМПА, який використовує у своїй господарській діяльності Позивач, відповідає характеристикам товарної позиції 3811 і не можна вважатись "спиртом етиловий та іншим спиртовим дистилятом, одержаним шляхом перегонки, денатурованим" за товарною позицією 2207, бо призначений для використання в інших конкретно визначених цілях.

Положеннями Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Тобто, класифікувати продукцію за УКТЗЕД можна лише за правилами, визначеними Законом України "Про Митний тариф України", Відповідачем фактично встановлено код УКТЗЕД 2207, посилаючись на посвідчення про якість КМПА, в якому зазначено, що зразки КМПА відповідають вимогам ТУ У 24.6-9:2007, фактична об'ємна частка спирту етилового становить 98,60 %, але така характеристика не може бути критерієм для визначення коду УКТЗЕД.

Крім того, суд критично ставиться до посилань Відповідача в частині обґрунтування правомірності встановлення коду УКТЗЕД 2207 щодо КМПА, який використовується Позивачем під час здійснення своєї господарської діяльності, на роз`яснення ДФС України, надані листом від 18.06.2015 року № 21783/7/99-99-21-01-17, відповідно до змісту якого КМПА класифікується за товарною позицією 2207, оскільки при вирішенні справи суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що контролюючим органом при встановленні порушення Позивачем вимог законодавства України, прийнято до уваги лише опис товару, наведеній в товарній позиції 2207, без врахування інших товарних позиції УКТЗЕД, без обґрунтувань надання переваги саме цій позиції.

Тому, суд не погоджується з позицією Відповідача про те, що визначальною ознакою для віднесення товару до товарної позиції 2207 є визначення у складі речовини вмісту спирту у його відсотковому відношенні, оскільки основним критерієм для віднесення товару до товарної позиції групи 22 є можливість його вживання як готового харчового продукту, алкогольного та безалкогольного напою або оцету. Відсотковий вміст спирту в складі речовини враховується при визначенні цієї товарної позиції лише в разі належності такого товару до харчового продукту.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що КМПА, який відповідає технічним умовам ТУ У 24.6-9:2007, слід розглядати у товарній позиції 3811 "Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки до нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти".

Крім того, перелік підакцизних товарів (продукції) та ставки податку закріплені статтею 215 Податкового кодексу України. Підакцизні товари (продукція) - товари за товарними позиціями, категоріями та підкатегоріями згідно з кодуванням товарів за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності - УКТЗЕД.

До таких товарів (продукції) віднесено, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво, код класифікації яких - 2207, в той же час, на товар (продукцію) за кодом класифікації 3811, що виробляється позивачем, Податковим кодексом України акцизний збір не встановлено.

Отже, виходячи з призначення компоненту палива моторного альтернативного, його не можна вважати алкогольним напоєм, та класифікувати за товарною позицією УКТЗЕД 2207, навіть за наявності у його складі частки спирту.

З урахуванням того, що у судовому засіданні встановлено, що КМПА не може класифікуватись за товарною позицією УКТЗЕД 2207, висновки відповідача про порушення Позивачем норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині зберігання спирту у місцях зберігання, не винесених до Єдиного державного реєстру нормативно та документально не підтверджуються.

Крім того, суд також звертає увагу на той факт, що форма оскаржуваного рішення не узгоджується із нормами Податкового кодексу України, з огляду на наступне:

Форма рішення про застосування фінансових санкцій встановлена Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790.

Відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Таким чином, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Отже, контролюючий орган, у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення, а прийняття будь-яких інших рішень, у тому числі про застосування фінансових санкцій, суперечитиме Податковому кодексу України.

Аналогічна позиція доведена Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 28 березня 2014 року №375/11/14-14.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Відповідачем не доведено під час розгляду справи правомірності прийнятого рішення від 03.11.2015 року № 000454 «Про застосування фінансових санкцій», яким до ТОВ «ВЗП «Нафтогаз-Нафтопродукт» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 441 031,00 грн., також не доведено, що вказане рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України та Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а тому позовні вимоги ТОВ «ВЗП «Нафтогаз-Нафтопродукт» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а рішення ДФС України від 03.11.2015 року № 000454 «Про застосування фінансових санкцій» таким, що прийнято неправомірно та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 6615,48 грн.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - збутове підприємство «Нафтогаз - Нафтопродукт» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03 листопада 2015 року № 000454 «Про застосування фінансових санкцій».

Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробичо-збутове підприємство «Нафтогаз-Нафтопродукт» за рахунок державних асигнувань судовий збір у розмірі 6615 (шість тисяч шістсот п'ятнадцять) гривень 48 копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя І.А. Качур

Судді В.М. Данилишин

В.І. Келеберда