Справа № 623/198/17
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/198/17
Номер провадження 2-а/623/43/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Ізюмський міськрайонний суд в Харківській області

в складі головуючого - судді: Одарюка М.П.

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: Гребенюк О.В.

представника позивача:

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірною відмови у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», -

в с т а н о в и в :

В січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірною відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2016 року він звернувся до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ІОПФУ) та надав необхідний пакет документів, для призначення пенсії, відповідно до ЗУ «Про державну службу України», але рішенням від 28.12.2016 року ІОУПФУ відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу», від Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області просив:

визнати неправомірними дії ІОУПФУ щодо відмови у переведенні його на пенсію за віком згідно Закону України « Про державну службу»;

скасувати рішення № 23 від 28.12.2016 року ІОУПФУ про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу»;

зобов'язати ІОУПФУ зарахувати в стаж державної служби роботу з 27 червня 2006 року по 07 травня 2009 року на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров'я, освіти та соціального захисту населення, стаж державної служби - 2 року 10 місяців 11 днів; з 08 травня 2009 року по 10 листопада 2015 року на посаді Ізюмського міського голови, стаж державної служби - 6 років 6 місяців 3 дня;

зобов'язати ІОУПФУ перевести його на пенсію за віком згідно із Законом України « Про державну службу», із урахуванням заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату від 16 вересня 2016 року № 3573;

стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

Представник позивача та позивач надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідач, ІОУПФ, в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення та клопотання про слухання справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статею 92 Конституції України закріплено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Стаття 58 Конституції України закріплює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Дана норма діяла впродовж всього часу проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону України 1993 року) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До двадцятирічного стажу, який дає право на пенсію державного службовця незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, зараховується тільки час роботи на посадах віднесених, до категорій посад державних службовців відповідно до ст. 25 Закону, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач з 03.03.2010 року перебуває на обліку в ІОУПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

21 грудня 2016 року він звернувся до ІОУПФУ та надав необхідний пакет документів, для призначення пенсії, відповідно до ЗУ «Про державну службу України», але рішенням № 23 від 28.12.2016 року ІОУПФУ йому відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу», в зв'язку з тим, що відсутній стаж роботи на державній службі ( а.с.5).

Згідно копії довідки виданої виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області стаж державної служби ОСОБА_2 на день звільнення ( 10 листопада 2015 року) становить:

-З 17.07.2003 року по 10.05.2006 року працював на посаді начальника відділу охорони здоров'я Ізюмської районної державної адміністрації, стаж державної служби 2 року 9 місяців 24 дня;

-З 27.06.2006 року по 07.05.2009 року працював на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров'я, освіти та соціального захисту населенн6я, стаж державної служби 2 роки 10 місяців 11 днів;

-08.05.2009 року обраний Ізюмським міським головою, 10.11.2010 року обраний Ізюмським міським головою, 10.11.2015 року звільнений у зв'язку із закінченням строку повноважень Ізюмського міського голови, стаж державної служби 6 років 6 місяців 3 дня.

Розрахунок проводився на підставі трудової книжки ОСОБА_2 ( а.с.7).

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, управління посилалось на відсутність необхідного стажу державного службовця - 20 років. Зазначаючи, що наявний стаж лише 2 роки 9 місяців 25 днів, про що йде мова в запереченні, тобто не зарахований стаж роботи в органах місцевого самоврядування з 17.07.2003 р. по 10.05.2006 року, з 27.06.2006 року по 07.05.2009 р., з 08.05.2009 р., з 10.11.2010 р., 12 років 5 місяці та 28 днів. При цьому управління мотивувало свої дії тим, що Постанова КМУ № 239 від 18.04.1994, якою посади місцевого самоврядування відносились до категорій посад державних службовців втратила чинність у зв'язку з прийняттям Постанови КМУ № 1441 від 26.10.2001 «Про віднесення посад місцевого самоврядування до відповідних категорій посад».

В той же час, відповідачем не взято до уваги Постанову КМУ № 229 від 25.03.2016 року, якою затверджено порядок обчислення стажу державної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно із пунктом 6 цього Порядку стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" визначено що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно п.10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно ст. 22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ №283 від 03.05.1994р. (діяла до 01.05.2016р., тобто охоплює весь спірний період зарахування стажу) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради; третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад.

Зважаючи на те, що спору стосовно стажу державної служби з 17.07.2003р. по 10.05.2006р. між сторонами немає, його відповідач визнає, то суд зазначає, що аналізом вищенаведених норм вбачається необхідність зарахування стажу державної служби позивачу який працював на посадах заступника міського голови та Ізюмським міським головою, ці категорії посад в органах місцевого самоврядування відповідно мають бути зараховані в стаж державної служби.

Згідно ч. 1,2 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так, у відповідності з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст..8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v Latvia» ( п.77 Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії 1 Протоколу №1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачами вимогам. У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява №33338677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати ( обумовлені чи необумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст..1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

ЄСПЛ неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та єфективними ( п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо). В наведеного вище вбачається, що людину не можна ставити в ситуацію, коди вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

За наведених обставин суд приходить до висновку про неправомірність дії відповідача в частині відмови в зарахуванні та переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", наявності правових підстав для скасування рішення відповідача №23 від 28.12.2016р., зарахування стажу державної служби та переведення позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Заперечення відповідача грунтуються на безпідставній констатації факту недостатності стажу державної служби, жодних обгрунтованих заперечень стосовно неможливості зарахування стажу в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби до суду не надано.

Позивач при звернені до суду сплатив судовий збір в сумі 1280,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору ( а.с.1).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі за подання адміністративного позову немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 640,00 грн).

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України « Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674- VI встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 69-71, 100, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу»;

Скасувати рішення № 23 від 28.12.2016 року Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу»;

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в стаж державної служби роботу з 27 червня 2006 року по 07 травня 2009 року на посаді заступника Ізюмського міського голови з питань охорони здоров'я, освіти та соціального захисту населення, стаж державної служби - 2 року 10 місяців 11 днів; з 08 травня 2009 року по 10 листопада 2015 року на посаді Ізюмського міського голови, стаж державної служби - 6 років 6 місяців 2 дня;

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу», із урахуванням заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату від 16 вересня 2016 року № 3573;

Стягнути з Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 сплачений судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Зобов'язати Ізюмське управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 надмірно сплачений судовий збір в сумі 640,00 гривень (шістсот сорок гривень), який було сплачено на р/р 0012, МФО 851011, за квитанцією 0.0.695383097.1 від 26 січня 2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в строк десяти днів з дня проголошення постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.П. Одарюк