Справа № 809/287/17
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"16" лютого 2017 р. Справа № 809/287/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови № 49393322 від 28.12.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

13.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати постанову державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про повернення виконавчого документу стягувану від 28.12.2016 року у виконавчому провадженні № 49393322.

Пунктом частини 6 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. На підставі статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 року по справі № 21-278а15, від 01.12.2015 року по справі 21-3404а15, від 08.11.2016 року по справі №809/19339/14 та від 16.11.2016 року.

Суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні всіх виконавчих документів, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Такий порядок встановлений Законом України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, законодавець відносить судовий контроль за діяльністю державної виконавчої служби по примусовому виконанню судового рішення до юрисдикції того суду, який вирішив спір та видав виконавчий документ, незалежно від суб'єкта звернення.

В свою чергу, адміністративним судам підсудні справи лише щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень адміністративних судів та рішень інших органів (посадових осіб).

Зважаючи на зміст позовної заяви та долучених до неї документів, позивач оскаржує законність прийняття державним виконавцем Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 28.12.2016 року у виконавчому провадженні № 49393322, яке відкрите на підставі виданого Калуським міськрайонним судом в Івано-Франківській області виконавчого листа № 345/2759/14-к від 05.11.2014 року. Вказаний виконавчий лист виданий за результатами розгляду цивільного позову у кримінальні справі № 345/2759/14-к, на підставі якого стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 62742 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачено статтею 128 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до частини четвертої та п'ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред'являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним із позовним провадженням, унормованим Цивільним процесуальним кодексом України.

Таким чином, розгляд цієї справи належить до юрисдикції того суду, який видав виконавчий документ, а саме Калуського міськрайонного суду в Івано-Франківській області.

Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду України від 07.06.2016 року в справі № 815/1554/15.

Щодо вказаних позивачем положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», то пунктом 12 наведеної постанови також встановлено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державної виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ, незалежно від місця виконання судового рішення.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що вказана постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 містить посилання на норми Закону України «Про виконавче провадження», які втратили чинність з прийняттям 02.06.2016 року данного Закону в новій редакції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 109 вказаного Кодексу покладено на адміністративний суд обовязок, в разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин, та враховуючи вищенаведені норми права, даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в цій справі належить відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання протиправною та скасування постанови № 49393322 від 28.12.2016 року.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Калуського міськрайонного суду в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3