Справа № 0870/370/12
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року ( 16 год. 42 хв. ) Справа № 0870/370/12 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сірик К.Л.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

прокурора: Стешенка В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

за участю прокуратури Запорізької області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (далі позивач, ПАТ «Мотор Січ») звернулось з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.08.2011, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у сумі 18 609 683 грн.; № НОМЕР_1 від 10.08.2011 в частині завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 295 265,50 грн.

Ухвалою судді Калашник Ю.В. від 18.01.2012 відкрито провадження у справі № 0870/370/12 та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 27.03.2012 провадження у справі зупинене на підставі п.3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до набрання законної сили судовими рішеннями по справам №2а-0870/6318/11, №2а-0870/5395/11, №2а-0870/8581/11.

Згідно Розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ від 21.04.2016 № 76 проведений автоматичний перерозподіл справ, згідно з яким головуючим у справі визначено суддю Каракушу С.М.

У звязку припиненням повноважень судді Каракуші С.М., згідно із розпорядженням тимчасово виконуючого обовязки керівника апарату суду від 27.09.2016 №188 та відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи №808/1615/16.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2016, справу передано для подальшого розгляду судді Садовому І.В.

Ухвалою суду від 27.09.2016 справу прийнято до провадження судді Садового І.В. та призначено до судового розгляду на 06.10.2016.

Ухвалою суду від 06.10.2016 провадження у справі поновлено.

Провадження у справі неодноразово зупинялось за клопотанням представників сторін для надання додаткових доказів.

20.02.2017 провадження у справі поновлено.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою Камертон.

У судовому засіданні 20.02.2017 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнення адміністративного позову від 20.02.2017. Вказує, що податкові повідомлення-рішення, прийняті контролюючим органом за результатом проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у 2011 році, є незаконними та необґрунтованими. Зокрема зазначає про право позивача, як платника податків, формувати податковий кредит з сум податку на додану вартість, сплачених переліченим в акті перевірки постачальникам при вчиненні операцій поставки (купівлі-продажу) товарів, робіт, послуг, з підстав реальності таких операцій. Позивачем надано повний пакет документів, якими оформлені господарські операції з контрагентами, а отже і підтверджено фактичне здійснення укладених правочинів, в тому числі оприбуткування, використання та реалізація товарів. Претензії контролюючого органу по діяльності по ланцюгу третіх осіб, зокрема постачальників позивача та їх контрагентів не мають відношення до позивача та його посадових осіб, а тому не визначають встановлення ознак злочину в їх діях. Наголошує, що податкове законодавство не ставить право платника податку на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання всіма постачальниками у ланцюгу постачання своїх податкових зобовязань зі сплати ними сум податку, дотримання правил ведення господарської діяльності тощо. Щодо права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, фактично сплаченого митному органові при розмитненні ввезених товарів за «84» характером угоди, позивачем зазначає, що підприємством виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв'язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку - належним чином оформлені ВМД, що в повній мірі відповідає положенням Податкового кодексу України, що визначають спеціальні правила справляння такого податку у разі здійснення операції з імпорту. З огляду на наявність у Податковому кодексі України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, вважає неправомірними висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми податку на додану вартість, сплачені при розмитнені імпортованих товарів. Щодо обовязку платника податку відображати в своїй податковій звітності неузгоджені результати проведеної податкової перевірки, оформленої оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вказує на ту обставину, що за податковими повідомленнями-рішеннями, винесеними за наслідками складання попередніх актів перевірок, є прийняті судові рішення, що набрали законної сили про визнання їх протиправними. На підставі вищевикладеного, вважає спірні податкові повідомлення- рішення протиправними та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених в письмових запереченнях по справі. Зазначає, що аналізом баз даних та висновків актів перевірок з питань підтвердження взаємовідносин, які проведені іншими контролюючими органами, де перебувають на обліку контрагенти позивача по ланцюгу постачання встановлено, що у підприємств-контрагентів позивача відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків через ланцюг підприємств «транзитерів», спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру. В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в звязку із відсутністю актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів. Вказане свідчить про порушення позивачем норм цивільного, бюджетного законодавства та на протиправність формування податкового кредиту з сум податку на додану вартість, сплачених переліченим в акті перевірки постачальникам. Також пояснює, що під час проведеної перевірки податковим органом встановлено, що позивачем завищено податковий кредит при імпорті ТМЦ із зазначенням характеру угоди 84, що не передбачає розрахунки за товар. Право на податковий кредит виникає у разі придбання або виготовлення товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності. З первинних документів позивача вбачається, що його контрагенти не виготовляли імпортований товар, угоди купівлі-продажу отриманої продукції відсутні, що в свою чергу спростовує факт придбання. Отже обладнання ввезено на митну територію України з метою обстеження, поновлення, але не з метою придбання, так як розрахунки по таким операціям не здійснювались. Також перевіркою не встановлено оприбуткування на склад підприємства обладнання по зазначеним ВМД. Вищевикладене, на думку відповідача, підтверджує правомірність висновків контролюючого органу та відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, фактично сплаченого митному органові при розмитненні ввезених товарів за «84» характером угоди. Крім того, позивачем не відображено в податковій звітності результатів попередніх перевірок, що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 податкової декларації за квітень 2011 року) у розмірі 18 609 683 грн. Вищевикладене, на думку відповідача, свідчить про те, що висновки фахівців контролюючого органу грунтуються на законодавстві, а спірні податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Представник прокуратури у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі, з підстав, зазначених відповідачем у запереченнях на позов.

Як свідчать матеріали справи, у період з 11.07.2011 по 22.07.2011 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість з напрямком на відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку за квітень 2011 року, яка виникла за рахунок відємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось у квітні 2011 року.

За результатами перевірки складено акт від 25.07.2011 №119/08-02/14307794 (а.с.14-113, т.1).

За висновками контролюючого органу, ПАТ «Мотор Січ» до складу податкового кредиту, від'ємного значення та бюджетного відшкодування квітня 2011 року включено суми ПДВ з придбання матеріалів, обладнання та будівельно - монтажних послуг на загальну суму 3602843,01 грн. від постачальників, які виступають транзитерами з залученням вигодоформуючих підприємств, якими не задекларовано податкові зобов'язання, не знаходяться за місцем реєстрації, встановлені розбіжності, в т.ч.: ТОВ «Юкун» на 296363,17 грн., ПП «Віза Сервіс» на 107346,40 грн., ТОВ „Співдружність ОСОБА_4" на 1809556,30 грн., ТОВ «ТПП «Спектр»» на 35411,14 грн., ПП «Соутех» на 161782,38 грн., ТОВ «фірма СД ЛТД» на 112433,60 грн., ТОВ «Інтерн -Юг» на 42090,25 грн., ТОВ «Мультіфлекс» на 43268,04 грн., ТОВ «Річбуд» на 135270 грн., ТОВ «МеталТехГруп» на 118750 грн., ПП «Спецбудкомплект-плюс» на 264097,01 грн., ТОВ «Електротехснаб» на 169801,50 грн., ТОВ «БК Регіон-Буд» на 168870,86 грн., ПП ВКП «Європромпідшипник» на 17458,31 грн., ТОВ «Твін-Сервіс ЛТД» на 118397,53 грн., ТОВ «Запоріжспецкомплект" на 1946,52 грн. За результатами відпрацювання підприємств - контрагентів по ланцюгу постачання встановлено відсутність у суб'єктів господарювання трудових ресурсів та/або повних засобів, виробничих потужностей, складських приміщень, транспортних засобів, які є необхідними для здійснення господарської діяльності в частині купівлі, продажу, реалізації, зберігання, відвантаження та перевезення ТМЦ, заниження податкових зобов'язань підприємствами - контрагентами в ланцюгах постачання та порушення ч.1 ст.203, 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного кодексу України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені цими правочинами (нікчемний правочин). Враховуючи викладене, в акті перевірки зазначено про ознаки проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди підприємствам - вигодонабувачам при операціях через ланцюг підприємств «транзитерів», в т.ч. ПАТ «Мотор Січ» з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру. В ході перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю (ненаданням для перевірки) актів приймання - передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів.

Також, за висновками перевірки, встановлено, що ПАТ «Мотор Січ» включило до податкового кредиту за квітень 2011 року (рядок 12.1) ПДВ на 692422 грн., сплачений митним органам при ввезенні на митну територію України обладнання (частин до авіадвигунів) за характером угоди «84». В акті перевірки вчинено запис, що з первинних документів та обставин вбачається, що контрагенти ПАТ «Мотор Січ» не виготовляли імпортований товар. При перевірці відсутні угоди купівлі - продажу отриманої продукції, що в свою чергу спростовує факт придбання. Ввезення непридатних запчастин по зазначеним ВМД здійснено з метою обстеження та поновлення, але не з метою придбання. Розрахунки по зазначеним вище операціям не здійснювались. Згідно з наданими до перевірки прибуткових ордерів факту оприбуткування товарів по зазначеним операціям не встановлено.

Також, перевіркою показників податкової декларації за квітень 2011 року встановлено завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за квітень 2011 року) на 18609683 грн., у зв'язку з не відображенням в податковій декларації результатів попередніх перевірок, а саме: позапланової перевірки з питань підтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування вересня 2010 року (акт №407/08-02/14307794 від 17.12.10), позапланової перевірки з питань підтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування жовтня 2010 року (акт №7/08-02/14307794 від 18.01.11), позапланової перевірки з питань підтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування листопада 2010 року (акт №25/08-02/14307794 від 21.02.11).

В ході документальної позапланової виїзної перевірки встановлено:

1. На порушення п.п. 14.1.18, п.п. 14.1.181, п.14.1 ст. 14, п.198.1, п. 198.3 ст.198, п. 200.1 п. 200.3 абз. а) п. 200.4 ст. 200, п. 201.15 ст. 201 Податкового Кодексу України, «Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних», затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1002, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за № 1402/18697, п.4.1 «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 25.01.2011 № 41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 № 197/18935, підприємством завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за квітень 2011 року на суму 4 295 680 грн.

2. На порушення абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, п.п.4.6.7 п.4.6 ст.4 «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 25.01.2011№ 41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 №197/18935 підприємством завищено залишок від'ємного значення який, після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на суму 18 609 683 грн. (р. 24) у зв'язку з невідображенням результатів попередніх перевірок.

3. На порушення п.п. 195.1.1 п.195.1 ст.195 розділу V Податкового кодексу України, встановлено ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, п.п.3.3 п.3 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 25.01.2011 №41 зазначено обсяги операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою (експортні операції) в розмірі 41 740 673 грн., фактично надано до перевірки вантажно-митних декларацій за експортними операціями у квітні 2011 року в обсязі 301 487 978 грн.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення:

- № від 10.08.2011, згідно якого зменшено суму бюджетного відшкодування за квітень 2011 року на суму 4 295 681 грн., в т.ч. основний платіж 4 295 681 грн., штрафні санкції 1 грн.; (а.с.18, т.1)

- № від 10.08.2011, яким зменшена сума від'ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2011 року у сумі 18 609 683 грн. (а.с.16, т.1)

Підприємство скористалось правом на адміністративне оскарження, відповідно звернулось зі скаргами до податкових органів. За результатами вказаної процедури скарги платника податків залишенні без задоволення, а прийняті податкові повідомлення-рішення без змін (а.с.20-28,т.1).

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З акта перевірки судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомленнярішення № від 10.08.2011 став висновок відповідача про відсутність факту реального вчинення господарських операцій ПАТ «Мотор-Січ» з його контрагентами: ТОВ «Юкун», ПП «Віза Сервіс», ТОВ «Співдружність ОСОБА_4», ТОВ «ПП "Спектр", ПП "Соутех", ТОВ «фірма СД ЛТД», ТОВ «Інтерн -Юг», ТОВ «Мультіфлекс, ТОВ «Річбуд», ТОВ «Металтехгруп, ПП «Спецбудкомплект плюс», ТОВ «Електротехснаб», ТОВ «БК Регіон-Буд», ПП ВКП «Європромпідшипник», ТОВ «Твін-Сервіс ЛТД», ТОВ «Запоріжспецкомплект".

Суд зазначає, що відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Положеннями п.198.2 ст.198 ПК передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.200.1 ст.200 ПК сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 ПК при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 ст.200 ПК при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено:

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Юкун» був укладений договір № 94 від 26.02.2010 з придбання послуг з капітального ремонту промислових будівель підприємства. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: податкові накладні, рахунки, платіжні доручення, акти за формою 2КБ з приймання-здачі будівельних робіт (а.с.83, 187-193 т.2).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Співдружність ОСОБА_4» були укладені договори №155 від 17.09.2010, № 14.11 від 04.12.2010, № 94 від 04.06.2010, № 15.11 від 04.01.2011, № 39 від 25.02.2010, № 122 від 15.07.2010, № 55 від 07.02.2011, № 131 від 07.02.2011, №471 від 02.03.2011, № 62.11 від 12.01.2011, № 77 від 04.04.2008, № 147 від 03.09.2010, № 48 від 02.03.2010, № 92 від 03.06.2010, № 76.11. від 18.09.2011, № 32.11 від 04.01.2011, № 57.11 від 07.02.2011, № 69.11 від 02.03.2011, № 149 від 10.09.2010, № 124 від 23.07.2008 з придбання підрядних робіт з капітального ремонту будівель, трубопровідних та каналізаційних мереж та будівництва об'єктів, а також договори № 228/10 від 28.02.2011, № 312/03 від 12.03.2011, № 29 від 08.02.2010 з придбання ТМЦ (плитки, настройки, вапняного розчину, тумби, брусу, офісних меблів, виробів зі скла, тощо). В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: довідки про вартість виконаних робіт, прибуткові ордери, накладні, дорожні листи, платіжні доручення, рахунки-фактури, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2011 року, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості до акту приймання, накладні про відпуск ТМЦ; журнал реєстрації осіб, які перетинали прохідні заводу для виконання підрядних робіт та реєстраційні талони до перепусток, разові перепустки ( а.с.21,25, 55-66, 80-82, 84-183, 209-250 т.2; а.с.1-207 т.3; а.с.1-249 т.4; а.с.1-275 т.5; а.с.1-196 т.6; а.с.1-229 т.7; а.с.1-267 т.8; а.с.21-164 т.9; а.с.11-47 т.10; а.с.1-20 т.11; а.с.181-228 т.12).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «ПП «Спектр» був укладений договір № 9313/10-Д (УСиСР) від 10.12.2010 з придбання трубогібу, башмаку опорного, устаткування вакуумного, проволоки, пластини щупової, пили стрічкової по металу, ключі, сопло, перехідник, інструменти, тощо. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури, виписки з рахунків (а.с.2-4, 16-19, 22-23, 48-49,76-78 т.2; а.с.145-210 т.13).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ПП «Соутех» був укладений договір № 1012009 від 15.01.2009 з придбання пластин з твердого сплаву, свердел, полотен, фільтр в гідробаці, дріт. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, накладні, платіжні доручення, рахунки, виписка з рахунку (а.с.12, 24, 26-27,29-46 т.2; а.с.63-144 т.13).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Фірма СД, ЛТД» був укладений договір № 0602/11-д (УЗ) від 10.12.2010 з придбання гранул припою, лігатури МН. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури (а.с.1, 67-68,79 т.2; а.с.1-14 т.13).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Інтерн-Юг» був укладений договір № 0371/09Д (УЗ) від 17.12.2009 з придбання цегли, трубок, піддону. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури (а.с. 5-10 т.2; а.с.112-132, т.12).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Мультіфлекс» був укладений договір № 0662/11-Д (УЗ) від 15.12.2010 з придбання прутку, сталі, кіл, віників. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури, ТТН (а.с.11,69 т.2; а.с.1-10 т.10; а.с133-143, т.12).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Річбуд» був укладений договір № 2000/10-Д(УЗ) від 23.02.2010 з придбання крану, заслінки, фільтру, фільтроелементів, радіатору. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури (а.с.21-28 т.11; а.с. 150-180, т.12).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Металтехгруп» був укладений договір № 6029/09- Д(УЗ) від 13.10.2009 з придбання нікелю. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури (а.с.50-62 т.13).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ПП «Спецбудкомплект плюс» був укладений договір №8/09Д9(УСиСР) від 01.07.2009 на реконструкцію будівлі водогрязелічебниці під поліклініку МСЧ «Мотор Січ» ВАТ «МОТОР СІЧ» та реконструкцію будівлі БК Шевченко ВАТ «МОТОР СІЧ». В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: податкові накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2011 року, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості до акту приймання; журнал реєстрації осіб, які перетинали прохідні заводу для виконання підрядних робіт та реєстраційні талони до перепусток, разові перепустки; акти здачі приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції до договору (а.с.184-186, 194-208 т.2; а.с.1-20 т.9; а.с.61-66, 154-212 т.10).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Електротехснаб» був укладений договір № 0596/10- Д(УЗ) від 24.12.2009 з придбання графітових заготівель. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, платіжні доручення, рахунки (а.с. 15 т.2; а.с.144-149, т.12).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «БК ОСОБА_4» був укладений договір № 8 від 10.01.2011 з придбання послуг з поточного ремонту приміщень. В підтвердження виконання з зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: податкові накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2011 року, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості до акту приймання; акти здачі приймання проектно- вишукувальної, науково-технічної продукції до договору (а.с.67-153 т.10; а.с.39-45 т.11)

Між ПАТ «Мотор Січ» і ПВКП «Европромпідшипник» був укладений договір № К0188/04-Д від 11.12.2003 з придбання підшипників. В підтвердження виконання умов значеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури (а.с.13 т.2; а.с.229-242, т.12).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Твінс-сервіс» були укладені договори № 39/П(ПУ) від 02.11.2009, №6826/09-Д(УГМ) від 01.12.2009 та №41/П(ПР-ВОТНП) від 20.11.2009 з придбання заготівок чавунних, планшайби, тяги, корпусу. В підтвердження виконання мов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибуткові ордери, видаткові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури (а.с.50-54 т.2; а.с.29-48 т.11; а.с.243-261 т.12).

Між ПАТ «Мотор Січ» і ТОВ «Запоріжспецкомплект» був укладений договір №4058/06-Д(УЗМА) від 09.08.2006 з придбання розетки, роз'єму. В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: прибутковий ордер, видаткова накладна, платіжне доручення, рахунок-фактура (а.с.75 т.2; а.с.15-18 т.13).

Також, ПАТ «Мотор Січ» до складу податкового кредиту квітня 2011 року включило суму ПДВ по господарських стосунках з ПП «Віза-Сервіс». В підтвердження здійснення господарських операцій позивачем надано суду: податкові та видаткові накладні , товарно-транспортні накладні, прибуткові ордери, платіжні доручення, рахунки-фактури (а.с.14,20,47,70-74 т.2; а.с.48-60 т.10; а.с.19-49 т.13).

Таким чином, позивачем надано повний пакет документів, яким оформлені господарські операції з зазначеними вище контрагентами, а отже підтверджується фактичне здійснення таких правочинів.

Первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 ПК України, п.2.4 Положення спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що первинні документи, наявні в матеріалах справи, для документального оформлення виконання умов договорів, містять всі необхідні відомості та відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності. Будь-яких порушень щодо їх оформлення не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні, що не заперечується і відповідачем в акті перевірки. За таких обставин, підстави для невключення сум податку на додану вартість по вказаних податкових накладних до складу податкового кредиту позивача відсутні.

В акті зазначається, що в ході перевірки встановлено фактичне не здійснення господарських операцій, тобто відсутність постачання товарів.

Згідно з пп. 14.1.191. п. 14.1. ст. 14 ПК України постачання товарів - це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власника, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачання товарів є різновидом цивільно-правових правочинів, недійсність яких може бути визнана на підставах, передбачених законодавством.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі судом не вимагається визнання такого правочину недійсним. Це означає, що правочин є нікчемним, якщо це прямо обумовлено в Законі.

Стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності цивільних правочинів, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо правочин суд не визнав недійсним. Зі змісту цієї норми випливає, що підстави недійсності правочинів можуть бути передбачені виключно законами. Правочин може бути визнаний недійсним тільки на підставі і за наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 20 ПК України податковим органам не надане право визначати дійсність чи не дійсність правочинів.

В акті перевірки не наведено підстав для визнання правочинів нікчемними.

Як вбачається з акту перевірки, негативний висновок щодо контрагентів позивача зроблений на підставі податкової інформації від контролюючих органів, на обліку яких вони перебувають, а саме з актів про результати позапланових невиїзних документальних перевірок.

З цього приводу слід зазначити, що матеріали справи містять копії судових рішень в адміністративних справах щодо оскарження контрагентами ПАТ «Мотор Січ» дій контролюючих органів з проведення таких перевірок.

Зокрема, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2011 по справі №2а-0870/3121/11 позовні вимоги ПП «Віза-Сервіс» задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Віза-Сервіс», за наслідками якої складено акт №93/23-2/31176553 від 28.03.2011 (а.с.66-70, т.11).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2011 по справі №2а-0870/3069/11 позовні вимоги ТОВ «Мультіфлекс» задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мультіфлекс», за наслідками якої складено акт №88/23-2/31914753 від 28.03.2011 (а.с.71-74 т.11).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2011 по справі №2а-0870/3887/11 позовні вимоги ТОВ «Мультіфлекс» задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мультіфлекс», за наслідками якої складено акт №124/23-2/31914753 від 04.05.2011 (а.с.75-77 т.11).

Судом досліджено, що на момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача були належним чином зареєстровані як суб'єкти господарювання у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та платником ПДВ, що не заперечується податковим органом.

Проте, слід зазначити, що в разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Згідно ст.1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обовязковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі Булвес АД проти Болгарії (заява №3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Також, у п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі Інтерсплав проти України (заява N 803/02) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Суд звертає увагу, що при дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

З огляду на викладене, доводи відповідача про допущені з боку позивача порушення вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами спростовані дослідженими у судових засіданнях доказами.

Щодо визначеного податковим органом факту завищення підприємством суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість в розмірі 692 422 грн. при здійсненні операцій з імпорту товарів і послуг за 84 характером угоди, судом вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

За приписами абз. в п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт).

Пунктом 201.12 ст. 201 ПК України встановлено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов'язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в квітні 2011 року підприємством були ввезені і розмитнені товарно-матеріальні цінності в режимі імпорт та оформлено ВМД типу ІМ-40, в яких у графі 24 Характер угоди зазначено код 84-інші випадки, який згідно наказу Державної митної служби України №1048 від 12.12.2007 Про затвердження Порядку ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, - не передбачає розрахунки за товар.

Так, за ВМД № 112010000/2011/000799 імпортовано запасні частини до авіадвигунів ТВЗ- 117В: електронні регулятори двигуна ЕРД-ЗВМ серії 2 (2шт.), поставлені компанією Grupo Aereo N3 FAP, Перу, на виконання умов Доповнення №3 від 17.02.2011 до Контракту №1323/658-Е10-266-РЕ 604(FTD) від 14.10.2010, в результаті здійснення таким нерезидентом-постачальником допоставки товару. Отже, позивачем в межах договору шляхом допоставки товару, здійсненого нерезидентом, був придбаний товар зі всіма його складовими частинами (а.с.182-192, т.1).

За ВМД № 112000011/2011/000808 - запасна частина до авіадвигуна AI-25TЛ: паливний регулятор 4000, поставлені компанією Royal Thai Air Force Directorate of Aeronautical, Таїланд, на виконання умов Додатку №2 від 01.06.2007, в результаті здійснення ПAT «Мотор Січ» заміни, згідно запиту DAE 717/51 від 22.02.2008 та листа FTD /105-546 від 07.02.2008. Отже позивачем в процесі ремонту була виконана заміна дефектного товару, який надійшов у його власність, на якісний товар, який надійшов у власність нерезидента (а.с.129-132, 199-207 т.1).

ВМД №112000011/2011/000850 - частини до авіадвигунів ТВЗ-117ВМА-СБМ1: насос -регулятор НР-2000, качаючи вузли, поставлені компанією Ігаn Aircraft Industries, Іран, на виконання умов договору № РР-1323/658-Е971151R364 від 23.10.1997 в результаті здійснення ПAT «Мотор Січ» заміни згідно технічних актів №Н140-А05-324Е від 21.12.2010, №Н140 - А05-333Е від 05.01.2011, № Н140-А05-337Е від 23.02.2011 і № Н140-А05-338Е від 30.01.2011. Отже Позивачем в процесі ремонту була виконана заміна дефектного товару, який надійшов у його власність, на якісний товар, який надійшов у власність нерезидента (а.с.152-167, 194-198 т.1).

ВМД №112000011/2011/000836 - шліфувальний верстат з ЧПУ, поставлений компанією Ingenieurburo Ferster GmbH, Німеччина, на виконання таким нерезидентом-постачальником умов контракту №1323/658/10-124-DE 276 (FTD) з надання позивачу послуг з капітального ремонту і модернізації шліфувального станка з ЧПУ. Отже, позивачем були придбані послуги (результати роботи) з капітального ремонту і модернізації шліфувального станка (а.с.176-177, т.1).

ВМД №112000011/2011/000875 - насоси для рідин гідравлічні, поставлені ВАТ «ВАСО», РФ, на виконання умов контракту №1323/658-E10-017-RU643 (ВТД) від 09.02.2010, в результаті здійснення ПAT «Мотор Січ» заміни згідно рекламаційного акту №10 від 28.01.2011. Отже, позивачем в процесі ремонту була виконана заміна дефектного товару, який надійшов у його власність, на якісний товар, який надійшов у власність нерезидента (а.с.135-138, 208-222 т.1).

ВМД №112000011/2011/000880 - проволока молібденова скріплювальна, трубка, шайба, центр гідравлічний, поставлені компанією Avure Technologies АВ, Швеція, на виконання нерезидентом-постачальником умов Додатку №9 від 22.02.2011 до контракту №1323/658-108-258-SE752 (FTD), в результаті здійснення ним заміни раніше поставлених позивачу дефектних частин ізостатичного пресу. Отже, позивачем в межах контракту шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості (а.с.172-175, т.1).

ВМД №112000011/2011/000963 - насоси до авіаційного двигуна ТВЗ-117ВМ-СБМ1: насос флюгерний 4080, качаючи блоки, поставлені компанією Iran Aircraft Industries, Іран, на виконання умов договору № РР-1323/658-Е97115/R364 від 23.10.1997 в результаті здійснення ПAT «Мотор Січ» заміни згідно технічного акту №Н140-А05-332Е від 04.01.2011. Отже, позивачем в процесі ремонту була виконана заміна дефектного товару, який надійшов у його власність, на якісний товар, який надійшов у власність нерезидента (а.с.146-150, т.1).

ВМД №112000011/2011/001062 - частини обладнання до газотурбінного приводу АІ-336-2-8: паливний колектор, форсунки, труба, поставлені компанією «Євифрусіч» ООД, Болгарія, на виконання умов договору № РР-1323/658-Е04-177-ВG100 від 30.09.2004 в результаті здійснення ПАТ «Мотор Січ» заміни згідно рекламаційного акту від 21.05.2010. Отже, позивачем в процесі ремонту була виконана заміна дефектного товару, який надійшов у його власність, на якісний товар, який надійшов у власність нерезидента (а.с.139-142, 223-235 т.1).

Також, судом встановлено, що податок на додану вартість, на суму якого податковим органом зменшено податковий кредит за квітень 2011 року сплачено позивачем у відповідності абз. в п. 185.1 ст. 185 ПК України:

- під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України. При цьому ремонт авіадвигунів здійснювався шляхом заміни відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента.

- при ввезенні товару в зв'язку з виконанням контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобов'язань, по-перше, з поставки товару на заміну раніше поставлених позивачу дефектних товарів, по-друге, з допоставки раніше поставленого позивачу некомплектного товару, по-третє, з надання послуг з капітального ремонту і модернізації шліфувального станка, що належить позивачу.

Відповідно до ст. 70 Митного кодексу України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу.

Згідно із ч.1 ст. 81 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

В зазначених ВМД вказано тип угоди - 84 - інше, який означає відсутність розрахунків з постачальником у зв'язку з поверненням раніше вивезених матеріальних цінностей або з заміною одних матеріальних цінностей на інші, що і було зроблено позивачем (заміна під час ремонту пошкоджених деталей) на підставі рекламаційних актів.

Таким чином, оформлення зазначених ВМД здійснювалось у зв'язку з реалізацією позивачем свої господарської компетенції: виконання гарантійних зобов'язань, вартість яких включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія, здійснення продажу послуги та купівлі послуги у нерезидента. Відповідно, позивачем виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв'язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку: належним чином оформлені ВМД. Під час проведення зазначених господарських операцій здійснювалось придбання права власності на майно, що ввезене на митну територію України. Отримане у власність майно пов'язано з виробничим процесом та використовується у подальшій господарській діяльності, у зв'язку з чим ПДВ, сплачений митному органу під час його розмитнення, повинен включатись до складу податкового кредиту. Окрім того, ПК України пов'язує виникнення права на податковий кредит з фактом надмірної сплати ПДВ, пов'язаним з придбанням або виготовленням товарів, а не з наявністю грошових розрахунків з постачальником.

Що стосується відсутності розрахунків з постачальником за імпортовані ТМЦ, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наявність розрахунків при імпорті в розумінні ПК України не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобов'язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного зовнішньоекономічного контракту.

ПАТ Мотор Січ набув прав власності на ввезене майно, у зв'язку з чим сплатив митному органу податок на додану вартість. Обмеження права платника податку на відображення податкового кредиту на підставах наведених податковим органом призведе до подвійної сплати податку до бюджету: перший раз - на митниці при імпорті товару та другий раз - при визначенні об'єкта оподаткування за звітний період внаслідок невідображення в складі податкового кредиту зайво сплаченого на митниці податку.

Крім того, ПК і Порядок складання декларації з ПДВ встановлюють окремий порядок оподаткування та обліку операцій з імпорту, що є відмінним від оподаткування поставки товарів.

З огляду на наявність в ПК України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитнені зазначених товарів, є неправомірними.

Відтак, підприємством дотримано усіх вимог щодо формування податкового кредиту. З огляду на наявність в ПК України вищенаведених спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, висновки податкового органу по зменшенню бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитненні зазначених товарів, є неправомірними.

Щодо доводів відповідача про завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у звязку із невідображенням в податковій декларації результатів попередніх перевірок, а саме:

1. За результатами позапланової перевірки з питань підтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування вересня 2010 року (акт перевірки №407/08-02/14307794 від 17.12.2010) встановлено порушення п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1, абз. «б» п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР, що призвело до завищення суми відємного значення вересня 2010 року у звязку з чим завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на загальну суму 6 221 007 грн.

2. За результатами позапланової перевірки з питань підтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування жовтня 2010 року (акт перевірки №7/08-02/14307794 від 18.01.2011) встановлено порушення п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1, абз. «б» п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР, що призвело до завищення суми відємного значення жовтня 2010 року у звязку з чим завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на загальну суму 2 185 917 грн.

3. За результатами позапланової перевірки з питань підтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування листопад 2010 року (акт перевірки №25/08-02/14307794 від 21.02.2011) встановлено порушення п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1, абз. «б» п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР, що призвело до завищення суми відємного значення листопад 2010 року у звязку з чим завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на загальну суму 10 202 759 грн.

Слід зазначити, що всі без винятку акти перевірки, які перелічені в акті перевірки №119/08-2/14307794 від 25.07.2011, висновки якого оскаржуються в рамках даної адміністративної справи та на які спирається контролюючий орган, як на доказ порушень з боку підприємства при відображенні розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість, були оскаржені відразу після їх винесення спочатку в адміністративному, а згодом і в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2011, залишеною без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2012 та Вищого адміністративного суду від 26.06.2013, по справі №2а-0870/6318/11, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.03.2011 № та №, прийняті на підставі акту перевірки № 25/08-02/14307794 від 21.02.2011 (а.с.9-14, т.12).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.11.2011, залишеною без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2011 та Вищого адміністративного суду від 08.08.2013 по справі №2а-0870/4785/11, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.12.2010 №/0, прийняті на підставі акту перевірки № 407/08-02/14307794 від 17.12.2010.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014, по справі №2а-0870/5395/11, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 19.04.2011 № та №, прийняті на підставі акту перевірки № 7/08-02/14307794 від 18.01.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10.08.2011 № прийнято на підставі неузгоджених зобовязань за попередні періоди, нарахованих іншими податковими повідомленнями-рішеннями, крім того, вищезазначеними рішеннями суду підтверджено протиправність зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за попередні періоди, тому прийняття оскаржуваних у даній справі рішень є неправомірним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки 25.07.2011, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення від 10.08.2011 № НОМЕР_1 та №, прийняті відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, за участю прокуратури Запорізької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі від 10.08.2011 №, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 18 609 683 (вісімнадцять мільйонів шістсот девять тисяч шістсот вісімдесят три) грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі від 10.08.2011 № частково в частині завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 4 295 265 (чотири мільйони двісті девяносто пять тисяч двісті шістдесят пять) грн. 50 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190-а, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, ) судовий збір у розмірі 32 (тридцять дві) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий