Справа № 691/731/16-а
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 691/731/16-а
провадження № 2-а/691/10/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Шевченко Т.М.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залу суду м. Городище Черкаської області, матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовними вимогами до Управління ПФУ в Городищенському районі Черкаської області, та просила визнати відмову щодо перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі такою, що не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії в часі, обставинах справи, та подальшої її виплати неправомірною та протиправною та здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в установленому розмірі при виході на пенсію 87% від суми заробітної плати працюючого державного службовця, з урахуванням усіх надбавок, доплат, премії та матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки про складові заробітної плати починаючи з 01.12.2015 року, без встановлення будь-якого строку та обмеженості у часі, в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 та виплати заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги не визнав, подав заперечення, з посиланням на те, що відмова здійснити перерахунок пенсії ґрунтується на діючому законодавстві, винесена в межах повноважень, у передбачений спосіб, та не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих прав та/або позбавлення її права на соціальний захист. 28.12.2014 року Верховна Рада України ухвалила Закон України №76-УІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів (набрав чинності з 01.01.2015р.), яким, зокрема, внесено зміни до статті 37-1 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» не передбачає підвищення заробітної плати державних службовців, лише збільшуються на 25% посадові оклади за рахунок зменшення складових заробітної плати (індексації, надбавок, доплат, премій). З 01.05.2016 року вступив в дію Закон України від 10.12.2015 року №889-УІІ «Про державну службу», стаття 37-1 втратила чинність, та проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ, не передбачає взагалі.

Суд, заслухавши думку сторін, в т.ч. представника відповідача, щодо невизначеності механізму перерахування пенсії державним службовцям, вивчивши доводи позовної заяви, заперечення на позов, та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За нормами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості - ст.71 ч.1, ст.11 ч.1 КАС України.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) було передбачено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За матеріалами провадження, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач у справі, з 25.08.2011 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, у розмірі 87% заробітної плати.

У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів», якою збільшено посадові оклади державним службовцям, позивач ОСОБА_2 04.07.2016 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, відповідача у справі, з заявою про перерахунок пенсії.

07.07.2016 року №2437/03 Управлінням ПФУ в Городищенському районі Черкаської області, позивачу роз'яснено, що немає законодавчих підстав проводити перерахунок пенсії, так як відсутній порядок, що був визначений п.4 постанови КМУ від 21.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», діяв до 01.12.2015 року.

Вбачається, що станом на момент призначення позивачу пенсії, законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія, згідно Закону України «Про державну службу», на її перерахунок у разі підвищення складових заробітної плати, в тому числі посадового окладу, працюючих державних службовців, і позивач мала право на перерахунок пенсії, відповідно до умов та в порядку, які повинні були бути визначені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01 грудня 2015 року, текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 01 грудня 2015 року вказану норму викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

На момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України, тобто Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, відповідача у справі, за перерахунком пенсії, питання такого перерахунку пенсії чинним законодавством не врегульоване, в той час як в силу приписів ст.37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, маючи відповідне право, позивач звернулася з заявою про перерахунок пенсії, та отримавши відмову компетентного органу, не може його реалізувати, що і слугувало зверненню до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Посилання представника відповідача на п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є необґрунтованим, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Бездіяльність держави в особі Кабінету Міністрів України щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших законодавчих актах і тримання таким чином громадян у правовій невизначеності, слід, на думку суду констатувати, як невиправдане втручання у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Вбачається, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, та виходячи із приписів ст.58 ч.1 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та ст.22 Конституції України, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

Приймаючи рішення, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, в т.ч., рішення у справах «Ейрі проти Ірландії», «Великода проти України», вважає, що останні у регулюванні спірних відносин (суспільних відносин у соціальній сфері) є гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень, і змінюючись, законодавчі норми не можуть погіршувати соціально-економічні права громадян, тобто позивача у справ, та оцінивши наведені сторонами докази, приходить до висновку позивач має право на перерахунок пенсії.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01.12.2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працював позивач, що було підставою для перерахунку.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 17.01.2017 року у справі №К/800/27323/16.

При перерахунку пенсії державному службовцю мають бути застосовувані норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу, тобто ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", в редакції, чинній на день призначення пенсії.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для проведення перерахунку та виплати ОСОБА_2 позивачу в справі, пенсії державного службовця, з урахуванням Довідки про заробітну плату №863/05-034 від 01.07.2016 року, з 01.07.2016 року (ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Судовий збір в розмірі 551,20грн. необхідно віднести на рахунок держави, оскільки позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Керуючись ст. 22, ч.1 ст.58 Конституції України, Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року, в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст. ст. 6, 7, 11, 17, 18, 23, 71, 72, 94, 159, 161, 163, 185 КАС України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, здійснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок та виплату пенсії державного службовця, відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", в редакції, чинній на день призначення пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", в розмірі 87% від суми заробітної плати, на підставі Довідки про заробітну плату №863/05-034 від 01.07.2016 року, що видана Корсунь - Шевченківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області, починаючи з 01.07.2016 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Присудити з Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, через Городищенський районний суд Черкаської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя Л. П. Синиця