Справа № 241/1688/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

27 лютого 2017 р. справа № 241/1688/16-а

Суддя Донецького апеляційного адміністративного суду Геращенко І.В., розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі Донецької області на постанову Першотравневого районного суд від 20 грудня 2016 року у справі № 241/1688/16-а (головуючий І інстанції Скудіна В.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі Донецької області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 241/1688/16-а разом з апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі Донецької області на постанову Першотравневого районного суд від 20 грудня 2016 року.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до приписів частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

За приписами ч. 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до матеріалів справи, постанова суду першої інстанції прийнята 20 грудня 2016 року (а.с.60-64) та отримана апелянтом 21 грудня 2016 року (а.с.66).

22 грудня 2016 року відповідачем до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу (а.с.67-70).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року апеляційну скаргу повернуто апелянту, оскільки апелянтом не було сплачено судовий збір (а.с. 85).

23 лютого 2017 року відповідачем до суду першої інстанції вдруге подано апеляційну скаргу, а також клопотання про поновлення строку (а.с. 90-93, 94-95).

Клопотання про поновлення строку обґрунтовано відсутністю коштів на час подання первинної скарги та тим, що на теперішній час відповідно до Закону України Про судовий збір внесено зміни, якими звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

Розглянувши вищезазначене клопотання апелянта, суд вважає, що причини, викладені апелянтом в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не можна вважати поважними, оскільки пенсійним органом не надано доказів щодо наявності вказаних в клопотанні обставин, а саме, звернення апелянта протягом 2016 року до розпорядників коштів вищих рівнів із запитами щодо фінансування витрат на сплату судового збору, виділення асигнувань для оплати судового збору, доказів відмови в виділенні грошових коштів на відповідні цілі та будь-якого підтвердження можливості сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду тощо.

До того ж, зміни до Закону України Про судовий збір внесені Законом № 1491-VIII від 07.09.2016 року, якими апелянта звільнено від сплати судового збору, набирали чинності з 01 січня 2017 року.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.10.2015 року по справі Устименко проти України (Заява № 32053/13), зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року). Також зазначено, що згідно з національним законодавством строк оскарження відраховується з моменту фактичного отримання копії постанови особою, яка подає скаргу. Іншими словами, опосередковано відхиливши єдину причину, наведену відповідачем у його клопотанні про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд, тим не менш, задовольнив клопотання, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача поважних причин для поновлення пропущеного строку оскарження. У світлі цих обставин Суд доходить висновку, що апеляційний суд поновив пропущений строк оскарження остаточної постанови суду, ухваленої на користь заявника, не вказавши чітких причин такого рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме, необхідно надати заяву про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.

Керуючись статтями 108, 186, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі Донецької області на постанову Першотравневого районного суд від 20 грудня 2016 року у справі № 241/1688/16-а - залишити без руху.

Запропонувати апелянту усунути виявлені судом недоліки апеляційної скарги шляхом надіслання на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, в якій необхідно вказати інші причини пропуску строку, якщо такі є.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги тридцять днів, з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Розяснити апелянту, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою буде відмовлено, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Геращенко