Справа № 815/7475/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7475/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування Наказу №1505 о/с від 16.11.2016р. щодо звільнення слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Головіна Д.В. №1505 о/с від 16.11.2016р. щодо звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, та стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Накази Національної поліції України «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Одеській області» №788 від 02.09.2106року, та «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Одеській області» №2244 від 16.09.2016року не містять переліку конкретних посад, що підлягають скороченню, а лише вказують загальну кількість посад поліцейських, що підлягають скороченню, у зв'язку з чим зі змісту вказаних наказів неможливо встановити чи підлягала скороченню саме посада слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, яку обіймав позивач. Таким чином, на думку позивача, реалізовуючи вказані накази, відповідачем - ГУНП в Одеській області не дотримано вимоги ст.68 Закону України "Про Національну поліцію". До того ж, сам по собі факт скорочення посад не тягне за собою безумовного звільнення поліцейського, оскільки відповідно до ст.65 Закону України "Про Національну поліцію" скорочення посади, яку обіймає поліцейський є однією з підстав його переведення на рівнозначну або нижчу посаду, а ч.2 ст.68 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено можливість призначення поліцейського, посада якого скорочена, за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції, а не лише в тому, де він проходив службу. Водночас, відповідачем - ГУНП в Одеській області не було запропоновано ОСОБА_1 інших посад, на які позивач міг бути переведений. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що в правоохоронних органах, у тому числі, в поліції, він працює понад 19 років, з яких 17 років на посаді слідчого, та має більш високу кваліфікацію, аніж інші слідчі відділу, за час проходження служби в органах внутрішніх справ заохочувався та нагороджувався 20 разів, у зв'язку з чим ОСОБА_1 має переважне право на залишення на роботі.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 06.02.2017р. вхід.№3337/17), наголошуючи, зокрема, що 16 вересня 2016року слідчого Овідіопольського відділ поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ознайомлено з Наказом Національної поліції України №788 дск від 02.09.2016р., та Наказом ГУНП в Одеській області №2244 дск від 16.09.2016р. Крім того, ОСОБА_1 16.09.2016 повідомлено про наступне звільнення (не раніше ніж за два місяці на підставі пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію України»), та про неможливість працевлаштування в ГУНП в Одеській області у зв'язку із скороченням штатної чисельності органів і підрозділів Національної полін України, та ГУНП в Одеській області. Також, на думку відповідача - ГУНП в Одеській області, у ОСОБА_1 не має переважного права на залишення на службі. Крім того, відповідач наголошує, що посада слідчого Овідіопольського відділ поліції ГУНП в Одеській області, котру обіймав ОСОБА_1 в новому штаті ГУНП в Одеській області не передбачена.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від повноважного представника позивача - ОСОБА_4 до суду надійшла заява (вхід.№5041/17 від 20.02.2017р.) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 16.11.2016р. Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ №1505 о/с, котрим, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1, слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Не погодившись із Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.11.2016р. №1505 о/с, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Головіна Д.В. №1505 о/с від 16.11.2016р. щодо звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, та стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 службу в органах внутрішніх справ проходив починаючи з вересня 1997р., а в органах поліції працює з листопада 2015р.

Судом з'ясовано, що у зв'язку з скороченням штатної чисельності органів і підрозділів Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідно до Наказів Національної поліції України від 02 вересня 2016року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 вересня 2016року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», Головним управлінням Національної поліції в Одеській області складено Попередження про наступне звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 слідчого Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області, яким позивача - ОСОБА_1 попереджено про звільнення зі служби в поліції не раніше ніж за два місяці на підставі пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (звільнення зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

З означеним Попередженням Головного управління Національної поліції в Одеській області про наступне звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 слідчого Овідіопольського відділ поліції ГУНП в Одеській області, позивач ознайомлений 16.09.2016р., про що свідчить його особистий підпис на вказаному попередженні.

Судом з'ясовано, що у зв'язку із скороченням штатної чисельності органів і підрозділів Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідно до Наказів Національної поліції України від 02 вересня 2016року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 вересня 2016року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», Головним управлінням Національної поліції в Одеській області складено Повідомлення про неможливість працевлаштування підполковника поліції ОСОБА_1, котрим позивача повідомлено про відсутність можливості його працевлаштування в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області.

З вказаним Повідомленням Головного управління Національної поліції в Одеській області про неможливість працевлаштування підполковника поліції ОСОБА_1 позивач ознайомився 16.09.2016р., про що свідчить його особистий підпис на означеному Повідомленні.

Правові засади організації, та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VІІІ (зі змінами та доповненнями), згідно з ч.ч.1,2 ст.1 якого Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров»я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідно до пункту 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також, те, що Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, судом до спірних правовідносин застосовуються положення трудового законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 17.02.2015року у справі №21-8а15.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, частиною 2 статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП закріплено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Також, у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові усі наявні в установі вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Відповідно до ч.3 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Згідно з п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом з'ясовано, що зазначені норми права вказують на те, що у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів звільненню підлягають не всі поліцейські, а лише ті, посади яких скорочені.

Як встановлено судом, та вбачається з наявного у матеріалах справи Тимчасового штату Овідіопольського відділу поліції, в Овідіопольському відділі поліції наявні 15 посад слідчих.

Відповідно до Постійного штату Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, в Овідіопольському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області наявні 14 посад слідчих.

При цьому, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Одеській області як суб'єктом владних повноважень, до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження того, що функціональні обов'язки та обсяг виконуваних завдань Овідіопольського відділу поліції зазнали змін у зв'язку з скороченням штатів, під яким в даному випадку розуміється скорочення тимчасового та затвердження постійного штату відділу поліції, а тому судом не встановлено наявність змін в організації праці Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, пов'язаних зі скороченням чисельності або штату працівників.

Таким чином, судом встановлено, що проведені в штаті Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області зміни свідчать про те, що внаслідок відповідного реформування посада слідчого Овідіопольського відділ поліції ГУНП в Одеській області, яку обіймав позивач - ОСОБА_1, скорочена не була.

Також, судом встановлено, що з урахуванням положень частини 2 статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» відповідач - Головне управління Національної поліції в Одеській області зобов'язане було запропонувати позивачу - ОСОБА_1 вакантні посади з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків.

Між тим, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, на виконання приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачу - ОСОБА_1 було запропоновано вакантні посади, котрі відповідають його досвіду роботи, освітньому рівню, стану здоров'я, ставленню до виконання службових обов'язків.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Листа Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.12.2016р. №9/495зі «Про надання інформації», за підписом т.в.о. начальника ОСОБА_5, штатна чисельність особового складу слідчого відділу Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції складає 30 посад, із них некомплект становить 10 посад.

Згідно з наявною у матеріалах справи Службовою характеристикою слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 від 17.11.2016р., за підписом Начальника Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_6, службу в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 проходив з вересня 1997року, в органах поліції працює з листопада 2015року. За період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендував себе з позитивного боку, дисциплінованим добросовісним, ретельним, професійно грамотним та досвідченим співробітником. У вирішенні службових питань проявляє принциповість, уміє будувати стосунки з громадянами та колегами по службі. Здатний своєчасно виправити допущені помилки, постійно працює над їх усуненням. Має великий досвід практичної роботи та уміло використовує свої знання. Єдиний слідчий відділу поліції закріплений за розслідуванням кримінальних проваджень щодо вчинення кримінальних правопорушень пов'язаних із вчиненням злочинів у сфері господарської та службової діяльності. Протягом 2016року здійснював розслідування кримінальних проваджень зазначеної категорії у 147 кримінальних проваджень, з яких у 32 прийняті процесуальні рішення про їх закриття, а у кримінальних провадженнях №0000031 від 07.01.2015р. за підозрою ОСОБА_7, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, та ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України, кримінальному проваджені №0000089 від 21.12.2012р., за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.5 ст.191, ч.2 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України (149 епізодів), кримінальному проваджені №0000721 від 01.04.2014р., за підозрою ОСОБА_10, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України направлені по суду з обвинувальними висновками. Володіє добрими організаторськими здібностями, високим почуттям відповідальності за доручену справу. Має авторитет у колективі, надає практичну допомогу іншим слідчим відділу поліції. Сумлінно ставиться до дорученої справи, службові інтереси ставить вище за особисті. Постійно підвищує свій професійний рівень. 01.10.2016р. отримав свідоцтво про підвищення кваліфікації за професійною програмою слідчі поліції. Вміло організовує роботу та постійно турбується про підвищення результатів службової діяльності. Вміє відстояти свою точку зору, наполегливий у досягненні поставлених завдань. У стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинений, добре володіє табельною зброю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони. Здатний переносити психофізична навантаження та труднощі по службі. Державну та службову таємницю зберігає. У спілкуванні з громадянами ввічливий, тактовний. У побуті скромний та товариський.

Також, як зазначено в наявній у справі Довідці до службової характеристики слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 від 17.11.2016р., ОСОБА_1 є найбільш досвідченим та висококваліфікованим слідчим слідчого відділу Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області із слідчим стажем понад 18 років в порівняні з іншими слідчими цього відділу, у яких слідчий стаж не перебігає 4 років. Незважаючи на це, у вересні 2016року ОСОБА_1 пройшов підвищення кваліфікації в Одеському державному університеті внутрішніх справ за професійною програмою - слідчі поліції, за результатами якого отримав найвищі у відділі поліції оцінки. ОСОБА_1 єдиний слідчий відділу поліції закріплений за розслідуванням кримінальних проваджень щодо вчинення кримінальних правопорушень пов'язаних із вчиненням злочинів у сфері господарської та службової діяльності у зв'язку з чим лише ним особисто проводились розслідування кримінальних проваджень вказаної категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених службовими особами державних підприємств, розташованих на території району, районної адміністрації та селищних рад.

З матеріалів справи також вбачається, що за час проходження служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 заохочувався, та нагороджувався 20 разів, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.04.1988р., та відповідними посвідченнями, з яких: 7 подяк; 1 почесна грамота; Наказом ГУМВС України в Одеській області №970 від 19.12.2007року нагороджений нагрудним знаком «За відзнаку в службі» II ступеня; Наказом МВС України №1902 від 20.12.2008року нагороджений відзнакою МВС України «За сумлінну службу» III ступеня; Наказом УМВС України на Одеській залізниці №606 від 18.08.2011року нагороджений відзнакою МВС України «За відзнаку в службі» І ступеня; Наказом МВС України №739 від 14.07.2016року нагороджений відомчою заохочувальною відзнакою-медаллю « 20 років сумлінної служби»; Рішенням ВГО «СГОУ «Народна рада» №8 від 31.10.2016року нагороджений знаком народної пошани «Золотою зіркою героя українського народу».

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що звільнення позивача - ОСОБА_1 з посади слідчого Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Головним управлінням Національної поліції в Одеській області проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому спірний Наказ №1505 о/с від 16.11.2016р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Оскільки нормами Закону України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно положень ст.9 КАС України застосовує до спірних правовідносин положення КЗпП України, якими вказані питання врегульовано.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлення судом протиправності винесення Головним управлінням Національної поліції в Одеській області спірного Наказу від 16.11.2016р. №1505 о/с, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо його поновлення на посаді слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки від 23.01.2017р. №181 про доходи ОСОБА_1, виданої Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, за підписом т.в.о. начальника УФЗБО ОСОБА_11, провідного спеціаліста ОСОБА_12, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.09.2016р. по 31.10.2016р., за винятком податків, складає 16625,21грн., з яких 6630грн. - за вересень 2016р., та 9995,21грн. - за жовтень 2016р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до пункту 2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже, розрахунок грошового забезпечення на час вимушеного прогулу судом здійснено наступним чином: позивач - ОСОБА_1 звільнений з посади 16.11.2016р. Останній день роботи є днем звільнення. Період вимушеного прогулу складає 71 робочий день, зокрема, у період з 16.11.2016р. по 27.02.2017р. (дата ухвалення судом рішення). Два попередні місяці, що передують звільненню - вересень-жовтень 2016року. Кількість робочих днів - 61 (30+31). Грошове забезпечення: 6630грн. (вересень 2016р.) + 9995,21грн. (жовтень 2016) = 16625,21грн. : 61 день = 272,54грн./день х 71 день вимушеного прогулу = 19350,34грн.

Таким чином, беручи до уваги наведене, а також те, що позовні вимоги позивача - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1505 о/с від 16.11.2016р. щодо звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), поновлення на посаді, підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2016р. по день поновлення на посаді у загальному розмірі 19350,34грн.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Згідно з п.п.2,3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування Наказу №1505 о/с від 16.11.2016р. щодо звільнення слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), поновлення на посаді, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1505 о/с від 16.11.2016р. щодо звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2016р. по 27.02.2017р. у загальному розмірі 19350(дев'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят)грн. 34коп.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, та стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню, відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.