Справа № 404/1127/16-а
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1127/16-а
Номер провадження 2-а/404/5/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій суб»єкта владних повноважень та скасування рішення щодо відмови у призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, по якому просив:

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 29 грудня 2015 року;

скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 812611 від 11 січня 2016 року про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді

призначити та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 29 грудня 2015 року виходячи з 90 % щомісячної суддівської винагороди у сумі 25768,60 грн. без обмежень максимальним розміром.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року № 788-VIII він звільнений з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та на підставі наказу апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2015 року № 27-к відрахований зі штату апеляційного суду Кіровоградської області з 28 грудня 2015 року. 28 грудня 2015 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та одночасно подав документи відповідно до п.2.1 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року (з наступними змінами), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891. Зокрема до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додане Подання апеляційного суду Кіровоградської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та належним чином засвідчені: копія Постанови Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року № 788-VIII, про звільнення його з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку; копія наказу апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2015 року № 27-к про відрахування зі штату апеляційного суду Кіровоградської області з 28 грудня 2015 року; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; копія трудової книжки; копія паспорту; копія облікової картки платника податків. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 812611 від 11 січня 2016 року, яке ним отримано 19 січня 2016 року, йому відмовлено у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-УІІ у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України: "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України. Такий закон як до 1 червня 2015 року так і пізніше не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та інших спеціальних законів щодо пенсійного забезпечення, внаслідок чого пенсії, (щомісячне довічне грошове утримання) за цим Законом не призначаються. Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 812611 від 11 січня 2016 року є незаконним та підлягає скасуванню, а дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідно визнати протиправними, оскільки зазначене рішення та дії прийняті на підставі положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-УІІ, який суперечить Конституції України та фактично скасовує (звужує) норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Аналогічні правові акти, які звужували норми щодо пенсійного забезпечення суддів, вже неодноразово визнавалися Конституційним Судом неконституційними. Правове обґрунтування неконституційності положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-УІІ, в тому числі і п. 5 Прикінцевих положень цього Закону, на підставі якого йому відмовлено у призначенні довічного грошового утримання, а також стосовно інших нормативних актів, які звужують гарантії пенсійного забезпечення суддів стосовно права отримувати щомісячне грошове утримання судді у відставці в розмірі до 90 % грошового утримання судді, права на перерахунок без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, викладено у Конституційному поданні Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої, абзацу четвертого та речення першого абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-УШ «Про забезпечення права на справедливий суд» у взаємозв'язку з положеннями підпункту 5 пункту 2, пункту 17 розділу І, пункту 5, розділу Ш Закону України від 2 березня 2015 року № 213-УПІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосовно звуження гарантій матеріального забезпечення та соціального захисту суддів у відставці положенням статті 8, частини першої статті 21, частини першої, пунктів 2,9 частини п'ятої статті 126 Конституції України, яке направлено до Конституційного Суду України відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 3 липня 2015 року. У конституційному поданні зокрема зазначено, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб'єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми й забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ). Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової Визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти1 Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109). Частиною першою статті 126 Основного Закону України передбачено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами* України. Зазначений конституційний принцип знайшов відображення і в положеннях Закону № 2453-УІ у редакції Закону № 192-УШ. Так, у пунктах 8, 11 частини четвертої статті 48 цього Закону зазначено, що незалежність судді, у тому числі, забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судці та правом судді на відставку. Крім того, згідно із частиною шостою стати 48 Закону № 2453-УІ у редакції Закону № 192-УШ при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді. Тобто гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України (зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року № З-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005). Заява про звільнення у відставку позивачем подана до Верховної Ради України 22 лютого 2015 року. 28 березня 2015 року набрав чинності Закон України від 12 лютого 2015 року № 192- VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - Закон № 192- VIII), яким викладено в новій редакції всі положення Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-УІ).Закон № 2453-УІ у редакції Закону № 192-VIII прийнятий на основі положень Конституції України і відповідає їй у частині забезпечення гарантій незалежності суддів. Так, відповідно до частини третьої статті 141 Закону № 2453-УІ у редакції Закону № 192-УШ «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судці, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судці, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання». Згідно поданих документів мій стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання становить 28 років 01 місяць 28 днів, заробітна плата для обчислення грошового утримання становить 25768,60 грн., тому відповідно до зазначеної норми закону мені повинно бути призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 29 грудня 2015 року виходячи з 90 % щомісячної суддівської винагороди у сумі 25768,60 грн. без обмежень максимальним розміром.

Під час розгляду справи позивач подав доповнення та зміни до позову, згідно яких просить:

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 29.12.2015 року;

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 812611 від 11.01.2016 року про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

Зобов»язати Кропивницьке об»єднанє управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 29.12.2015 року по 08.06.2016 року виходячи з 90% щомісячної суддівської винагороди у сумі 25768,60 грн. без обмежень максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог додатково зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Протягом дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, набув достатнього для відставки стажу роботи судді.

У пункті п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 405-ХІ, встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, крім безпосереднього стажу роботи на посаді судді, він має також 10 років 1 місяць 24 дні стажу, який входить до суддівського стажу та складається: - з періоду проходження строкової військової служби (з 19.05.1969 року по 09.06.1971 року) 2 роки 21 день; - половини строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті (з 01.09.1972 року по 29.06.1976 року) 1 рік 11 місяців; - роботи на посаді помічника прокурора Кіровського району м. Кіровограда (з 24.08.1977 року по 26.07.1979 року) 1 рік 11 місяців 3 дні, на посаді помічника прокурора м. Кіровограда (з 27.07.1979 року по 14.03.1983 року 3 роки 7 місяців 18 днів, на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ у судах прокуратури Кіровоградської області ( з 05.11.1990 року по 17.06.1991 року) 7 місяців 13 днів.

Про необхідність зарахування зазначеного стажу свідчить також лист Державної судової адміністрації України від 04.12. 2007 року № 17-7696/07 про надання дозволу на отримання ним щомісячного грошового утримання, згідно якого станом на 25.12.2007 року стаж роботи на посаді судді становить 10 років і до стажу роботи відповідно до Закону України «Про статус суддів» та Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 зараховується:

- робота на посаді прокурора - 6 років 2 місяці 4 дні;

- половина терміну навчання у вищому навчальному закладі - 1 рік 11 місяців;

- період проходження строкової військової служби - 2 роки 22 дні.

Загальний стаж роботи, що дає як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 28 років 01 місяць 28 днів.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював суддею апеляційного суду Кіровоградської області та звільнений постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року №788-VІІІ з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку /а.с. 6-8/.

Наказом голови апеляційного суду Кіровоградської області №27-к від 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 відраховано з 28 грудня 2015 року зі штату апеляційного суду Кіровоградської області /а.с. 9/.

Згідно подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28 грудня 2015 року стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 28 років 01 місяць 28 днів /а.с. 5/.

Протягом дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, набув достатнього для відставки стажу роботи судді.

У пункті п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 405-ХІ, встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім безпосереднього стажу роботи на посаді судді, він має також 10 років 1 місяць 24 дні стажу, який входить до суддівського стажу та складається: - з періоду проходження строкової військової служби (з 19.05.1969 року по 09.06.1971 року) 2 роки 21 день; - половини строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті (з 01.09.1972 року по 29.06.1976 року) 1 рік 11 місяців; - роботи на посаді помічника прокурора Кіровського району м. Кіровограда (з 24.08.1977 року по 26.07.1979 року) 1 рік 11 місяців 3 дні, на посаді помічника прокурора м. Кіровограда (з 27.07.1979 року по 14.03.1983 року 3 роки 7 місяців 18 днів, на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ у судах прокуратури Кіровоградської області ( з 05.11.1990 року по 17.06.1991 року) 7 місяців 13 днів.

Отже, загальний стаж роботи, що дає позивачу як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 28 років 01 місяць 28 дні.

Відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_1, заробітна плата яка враховується при призначенні довічного грошового утримання суддям у відставці склала 25 768,60 грн. /а.с. 11/.

28 грудня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді із заявою про призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці /а.с. 10/.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області №812611 від 11 січня 2016 року у призначенні щомісячного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було відмовлено, так як провести перерахунок немає законних підстав, оскільки з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, за 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Тобто, посилаючись на зазначений відповідачем Закон, відповідач повідомив позивачу, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними вище законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються /а.с. 12/.

Дана норма стосовно суддів у відставці діяла до 08.06.2016 року, до моменту винесення рішення Конституційного суду України по справі №4-рп/2016 року, яким було скасовано дію ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та почала діяти редакція Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII.

Як вбачається з повідомлення Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області №212/К-11 від 27.07.2016 року, відповідно до листа Пенсійного фонду України від 23.06.2016 року №20847/02-10 та згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 було доопрацьовано програмне забезпечення та надано можливість провадити призначення та перерахунок щомісячного грошового утримання з 08.06.2016 року, незалежно від факту роботи. В зв'язку з чим позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання з 08.06.2016 року з урахуванням довідки про грошове утримання №56 виданої апеляційним судом Кіровоградської області. Розмір пенсійної виплати позивача склав 23 861, 73 грн. /27 115, 60 грн. х 88%/ /а.с. 85/.

Проте, суд не може погодитися з даним рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області №812611 від 11 січня 2016 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст. 126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Рішенням Конституційного суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 було надано офіційне тлумачення положення ст. 126 Конституції України, зокрема зазначено, що додаткові гарантії незалежності і недоторканості суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Такі, гарантії визначені, зокрема, ст. 13 Закону України «Про статус суддів» від 10.07.1998 року. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Конституційний Суд України зазначив, що невід'ємною складовою статусу суддів є їх незалежність, яка забезпечується, у тому числі, гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту (підпункт 1.1 пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року N19-рп/2004).

В пункті 7 Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Суд звертає увагу на те, що щомісячне довічне грошове утримання судді, який вийшов у відставку, та пенсія є різними поняттями та права на них виникають з різних підстав, що також підтверджується Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013, в якому зокрема вказано, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Із змісту розділу IX Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що єдиним видом грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є суддівська винагорода, яка в свою чергу складається із посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Позивача було звільнено з посади судді 12.11.2015 року, а 28.12.2015 року його було відраховано зі штату суду у зв'язку з поданням заяви про звільнення у відставку. При цьому, заява про звільнення у відставку ним подана до Верховної ради 26 лютого 2015 року, тобто до того, як був прийнятий та набрав чинності Закон України № 213-VIII від 02.03.2015 року.

Суд зазначає, що зволікання державних органів у реалізації права судді бути звільненим у відставку, не може тягнути за собою порушення встановлених Конституцією України та спеціальними законами, які регулюють спірні правовідносини, гарантій незалежності судді, а саме права на відповідне матеріальне забезпечення.

Враховуючи те, що позивач є суддею у відставці, з огляду на положення статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню статті 8, 19, 22, 126 Конституції України, а також частина 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року), а отже рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні щомісячного довічного грошового утримання є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Щодо необхідності зарахування до суддівського стажу роботу на посаді прокурора - 6 років 2 місяці 4 дні, половину терміну навчання у вищому навчальному закладі - 1 рік 11 місяців та періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 22 дні суд зазначає наступне.

Незважаючи на те, що чинна редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») при визначенні права судді на відставку не передбачає зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, стажу роботи на посаді слідчого, але враховуючи, що позивач як суддя набув таке право ще до моменту набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», який не передбачає позбавлення права на відставку суддів, які набули його до набрання цим Законом чинності, був звільнений з посади судді у відставку із зазначенням стажу роботи на посаді судді 28 років 01 місяці 28 дні.

Зазначене також об'єктивно підтверджується висновком, викладеним у рішенні Вищої ради юстиції від 17.09.2015 року №529/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку».

Отже, правильність розрахунку стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, неодноразово перевірялось Державною судовою адміністрацією України, Вищою радою юстиції, Верховною Радою України, до того ж позивач отримував щомісячне довічне грошове утримання ще з 25.12.2007 року, тобто ще до набранням чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а тому відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, ніхто не має права позбавляти гарантованих та вже наданих законом його прав.

Крім того, правильний розрахунок стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - Кіровоградському об'єднаному УПФУ надано апеляційним судом Кіровоградської області, згідно якого стаж роботи на посаді судді становить 28 років 01 місяці 28 дні.

Зазначений розрахунок є обов'язковим додатком до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України (постанова ППФУ № 3 - 1 від 25.01.2008 року) і не підлягає правовій рецензії зі сторони Кіровоградського об'єднаного УПФУ. Згідно наданих повноважень працівники відповідача мають право перевірити тільки достовірність зазначених даних підтверджуючими документами, які надано в повному обсязі.

Законність проведеного розрахунку стажу, який включається до стажу роботи судді, що дає право на відставку, витікає із положень норм законодавчих актів, які були прийняті, діяли та діють до прийняття Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 24.12.2015 року, так як права які за ними набув, не можуть бути звуженні, оскільки Конституцією України визначено, що Закон, який погіршує становище немає зворотної дії.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 01.07.2014 р. в справі № 21-244а14, згідно якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Разом з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 «справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці» визнано неконституційними положення ч. З ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ; -абзаців першого, другого, третього,четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- VІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VІІІ, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911 -VIII; - пункту 5розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VІІІ в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Керуючись ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: підлягає застосуванню ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 215- VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192- VІІІ, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»; абзаци перший,другий, третій, четвертий, та перше, друге речення абзацу шостого ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911- VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192- VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»; не підлягає застосуванню положення п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів".

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

У пункті 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402- VІІІ зазначено, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 та п. 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII маючи стаж роботи на посаді судді 28 років 01 місяці 28 дні, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про відмови в зарахуванні стажу роботи до щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним, суперечить вимогам Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та відповідним правовим висновкам, викладеним з зазначених вище рішеннях Конституційного Суду України, Верховного Суду України, які мають преюдиційне значення і є обов'язковими для виконання.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 71, 158-163, 167, 183-2 КАС України, -

П О С ТА Н О В И В :

Адміністративний позов- задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 29.12.2015 року.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 812611 від 11.01.2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов»язати Кропивницьке об»єднанє управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 29.12.2015 року по 08.06.2016 року виходячи з 90% щомісячної суддівської винагороди у сумі 25768,60 грн. без обмежень максимальним розміром з урахуванням проведених виплат за цей час.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Н. Ю. Іванова