Справа № 359/7171/16-а
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2017-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Айрапетян Л.А.,

за участю представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські авіалінії» до окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

14.09.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов зазначений адміністративний позов, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські авіалінії» (далі - ТОВ УСА) просило визнати протиправною та скасувати постанову начальника окремого контрольно-пропускного пункту Київ Державної прикордонної служби України (далі - ОКПП Київ) ОСОБА_3 від 13.05.2014 року №84 щодо притягнення товариства до адміністративної відповідальності за п.1 ст. 1 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень (далі - Закону №2920-ІІІ) та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. При цьому позивач просив поновити процесуальний строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки раніше йому не було відомо про прийняте рішення.

Свої вимоги щодо поновлення строку на оскарження постанови ОКПП Київ від 13.05.2014 року, позивач мотивував тим, що про накладення указаного стягнення ТОВ УСА дізналось лише з постанови від 19.07.2016 року про арешт коштів боржника, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4, в ході примусового її виконання. Постанова державного виконавця винесена при примусовому виконанні і інших виконавчих документів. Однак, постанова про арешт коштів надійшла на адресу ТОВ УСА (АК Юмейр) лише 08.08.2016 року, про що свідчить вхідний штемпель за №41. Тому вважали десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом пропущено товариством з поважних причин і просили його поновити.

Свої вимоги по суті позивач обґрунтовував тим, що справа про притягнення до відповідальності авіакомпанії розглянута за відсутності її уповноваженого представника, без належного повідомлення про час і місце розгляду справи, що є, на думку ТОВ УСА, суттєвим порушення прав авіаперевізника при розгляді справи, що призвело до необґрунтованого притягнення товариства до адміністративної відповідальності.

Згідно ухвали суду від 16.09.2016 року строк звернення до суду ТОВ УСА поновлено судом, а справу призначено до судового розгляду (а.с. 19).

В подальшому, 23.12.2016 року здійснено повторний автоматизований розподіл даної адміністративної справи, оскільки повноваження попередньо визначеної судді закінчились (а.с. 40, 41).

Згідно ухвали судді від 26.12.2016 року дана адміністративна справа прийнята до провадження та призначено її розгляд в новому складі суду.

В ході судового розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково подав докази, на його думку, своєчасності звернення до суду після того, як авіакомпанія дізналась про оскаржувану постанову начальника ОКПП Київ від 13.05.2014 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечив, подав відповідні письмові заперечення, та, на його думку, докази того, що позивач пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом при оскарженні вказаної постанови. У цьому зв'язку, представник відповідача просив адміністративний позов залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, подані додатково сторонами докази, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для задоволення адміністративного позову з поновленням позивачу строку звернення до суду.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, судом встановлено, що дійсно 13.05.2014 року начальником ОКПП Київ ОСОБА_3 винесено постанову №84 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1 Закону №2920-ІІІ, та на ТОВ УСА накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с. 27) Указана постанова винесена на підставі протоколу про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 03.05.2014 року №921600 по факту відсутності у громадянина ОСОБА_5 в його паспорті для виїзду за кордон візи України, що стало наслідком відмови йому у в'їзді на територію України та повернення до місця вильоту (а.с. 49-51).

Доказів отримання даної постанови від 13.05.2014 року уповноваженим представником ТОВ УСА чи її направлення на юридичну адресу товариства відповідачем суду не надано, вони відсутні і в матеріалах справи. Так, з наданої відповідачем суду копії постанови, що оскаржується, вбачається, що остання винесена за відсутності представника авіаперевізника. На постанові міститься підпис від 15.05.2014 року про отримання копії постанови, однак невідомо ким, як і відсутні відомості щодо повноважень цієї особи (а.с. 27).

Відповідачем не надано суду доказів того, що постанову отримано ТОВ УСА у встановленому законом порядку та уповноваженій в її інтересах особі. В свою чергу, отримання постанови від 13.05.2014 року після її розгляду уповноваженим представником заперечила і авіакомпанія.

При цьому відповідачем не надано суду доказів того, що уповноважений представник авіаперевізника ТОВ «УСА» був присутнім при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлений з часом та місцем проведення розгляду матеріалів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2014 року №921600, складеного ОСОБА_6 (а.с. 49-51), при його складенні був присутнім в якості представника авіаперевізника ОСОБА_7, йому ж розяснювались права та обовязки, передбачені ст. 3 Закону №2920-ІІІ. Ним же його підписано та отримано другий примірник протоколу з повідомленням про час та місце розгляду адміністративного матеріалу.

Однак, за змістом даного протоколу не вбачається наявність у ОСОБА_7 відповідних повноважень на представництво ТОВ «УСА» при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чи будь-якого представництва авіакомпанії; особа ОСОБА_7 встановлена на підставі внутрішньої перепустки працівника.

З цього приводу, позивач надав пояснення та відповідну довідку від 23.01.2017 року №2/17-02, що ОСОБА_7 дійсно працював в ТОВ «УСА» у вказаний період, однак йому не надавалась довіреність на представництво інтересів авіакомпанії (а.с. 54-57). Зворотнього суду не доведено, і відповідних доказів цьому відповідачем не надано.

Про наявність відповідних повноважень ОСОБА_7 на представництво інтересів авіакомпанії при складенні протоколу та розгляді справи, відсутня будь-яка інформація і в самому протоколі та постанові, що оскаржується.

Крім того, суду відповідачем не надано доказів, що особа яка поставила свій підпис при отриманні копії постанови від 13.05.2014 року якимось чином повязана з ТОВ «УСА». Відповідна інформація і відсутня у довідці авіакомпанії (а.с. 56-57).

Ці обставини свідчать, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді справи про притягнення ТОВ «УСА» до відповідальності за Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», були порушені права позивача, передбачені ст.ст. 3, 5, 6 указаного Закону та ст. 268 КУпАП.

В той же час, у відповідності до ст. 6 даного Закону, справа про правопорушення розглядається в присутності представника перевізника. В разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення представника про місце і час розгляду справи. Неповідомлення представника перевізника належним чином позбавляє його скористатися правами, передбаченими статтею 6 Закону та ст. 268 КУпАП.

При цьому, відповідачем суду також не надано доказів того, що саме ТОВ «УСА» повідомлялось про розгляд справи про притягнення до відповідальності за своєю юридичною адресою, та того, що копія такої постанови надсилалась авіаперевізнику.

Крім того, при розгляді справи про притягнення до відповідальності ТОВ «УСА» за ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» від 10.01.2002 року, орган уповноважений на розгляд таких матеріалів (начальник ОКПП «Київ») прийшов до висновку про накладення на авіаперевізника стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.), хоча розмір штрафу встановлений від 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн.), при цьому не вмотивувавши прийняте ним рішення щодо застосування максимального розміру стягнення.

Указане також свідчить про наявність порушень при розгляді справи про притягнення до відповідальності ТОВ «УСА» та при накладенні на нього стягнення.

Дані встановлені обставини є достатніми для скасування оскаржуваної позивачем в суді постанови начальника ОКПП «Київ» від 13.05.2014 року, зважаючи на недотримання процедури розгляду справи про притягнення до відповідальності та винесення постанови в ній.

Можливість оскарження постанов при притягнення до відповідальності перевізника під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень, в порядку, передбаченому КАС України, визначена ст. 13 указаного Закону та ст. 171-2 КАС України, оскільки в даному випадку ТОВ «УСА» було притягнуто до адміністративної відповідальності.

З цього приводу при зверненні до суду застосовується десятиденний термін на оскарження такої постанови з моменту коли особа дізналась про її прийняття чи отримання копії, в разі, якщо особа не була присутня при її винесенні, що є підставою для поновлення процесуального строку у відповідності до ст.ст. 102, 103 КАС України.

Суд враховує, що у відповідності до ухвали суду від 16.09.2016 року пропущений строк звернення ТОВ «Українсько-середземноморські авіалінії» до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови ОКПП «Київ» від 13.05.2014 року, - поновлено (а.с. 19).

При цьому, судом при вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду, додатково враховано наступне.

У відповідності до ч.1,3 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 2920-III, постанову про накладення стягнення, що прийнята посадовою особою, в тому числі і ОКПП «Київ» ДПС України, може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до місцевого суду за місцезнаходженням відповідного органу охорони державного кордону України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Проте, підстав для застосування указаної норми судом не встановлено, як і не встановлено підстав для задоволення заяви відповідача про залишення позову без розгляду, зважаючи на викладене вище та наступне.

Про накладення указаного стягнення у вигляді штрафу ТОВ УСА дізналось лише з постанови від 19.07.2016 року про арешт коштів боржника, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4, в ході примусового її виконання. Постанова державного виконавця винесена при примусовому виконанні і інших виконавчих документів. Однак, постанова про арешт коштів надійшла на адресу ТОВ УСА (АК Юмейр) лише 08.08.2016 року, про що свідчить вхідний штемпель за №41 (а.с. 8-18).

Інших постанов державного виконавця, в тому числі і щодо відкриття виконавчого провадження, ТОВ «УСА» не отримувало, доказів цьому не подано відповідачем та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Наявність інших постанов державного виконавця, в тому числі і щодо закінчення виконавчого провадження зі сплату штрафів, накладених на ТОВ «УСА» згідно інших постанов ОКПП «Київ» (а.с. 27-35), не є належним доказом того, що позивач знав про існування постанови від 13.05.2014 року, яка ним оскаржується.

Згідно додатково поданих доказів та встановлених судом обставин, ТОВ «УСА» звернулось до суду з адміністративними позовами про оскарження значної кількості постанов ОКПП «Київ», які були зведені в одне відправлення (близько 50 позовів в посилці). Таке відправлення здійснено 17.08.2016 року поштовим звязком (а.с. 58-60). Дане відправлення отримано працівником суду 14.09.2016 року та здійснено відповідний розподіл всіх позовів ТОВ «УСА», в тому числі і адміністративного позову, що є предметом розгляду.

Таким чином, суд вважає, що ТОВ «УСА» звернулось до суду з адміністративним позовом (17.08.2016 року) в межах десятиденного строку з моменту, коли дізналось про оскаржуване рішення (08.08.2016 року).

У цьому звязку строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови відповідача від 13.05.2014 року підлягає поновленню.

При вирішенні питання про судові витрати, суд враховує те, що судовий збір при оскарженні постанов про накладення адміністративних стягнень та притягнення осіб до адміністративної відповідальності, - не сплачується, що передбачено КАС України та Законом України «Про судовий збір». У цьому звязку, сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу, а понесені судом витрати у звязку із розглядом справи, віднесенню на рахунок Державного бюджету України, оскільки відповідачем є органом державної влади та субєктом владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські авіалінії» строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські авіалінії» задовольнити.

Скасувати постанову від 13.05.2014 року №84 начальника окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» ОСОБА_3 про притягнення товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські авіалінії» (м. Київ, вул. Шулявська, 7, ідентифікаційний код 30180703) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних перевезень» у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.

Сплачений товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські авіалінії» судовий збір в розмірі 1450 грн. 00 коп. повернути позивачу, зважаючи на звільнення від сплати судового збору.

Судові витрати за розгляд справи віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_8