Справа № 2а/0570/8002/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ К/9991/57243/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Загороднього А.Ф.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області до відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції у Харківській області про скасування постанови,

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року,

встановив:

У червні 2012 року управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області звернулось в суд із позовом до відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції у Харківській області, в якому просило скасувати постанову відповідача про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 32756919 від 28 травня 2012 року щодо виконання постанови управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області № 25 від 02 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 штрафу у розмірі 850 грн внаслідок притягнення її до відповідальності за частиною 4 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зобов'язати відповідача прийняти до виконання постанову управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області № 25 від 02 березня 2012 року, починаючи з дати її направлення до відділу державної виконавчої служби.

Позов мотивовано тим, що позивач як орган виконавчої влади, уповноважений накладати адміністративні стягнення за скоєння правопорушень, передбачених статтею 165-1 КУпАП, а виконавчий документ, який державним виконавцем протиправно не був прийнятий до примусового виконання, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Касаційна скарга обґрунтована доводами, аналогічними, викладеним у позовній заяві.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 02 березня 2012 року начальником управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 165-1 КУпАП, а саме: обіймаючи посаду головного бухгалтера відокремленого підприємства шахта Родинська Державного підприємства «Красноармійськвугілля», 20 січня 2012 року ОСОБА_4 порушила строк сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, передбачений частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та прийнято постанову № 25 про стягнення з неї штрафу в розмірі 850,00 грн.

28 травня 2012 року до відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції надійшла заява управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про примусове виконання постанови № 25 від 02 березня 2012 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції у Харківській області ВП № 32756919 від 28 травня 2012 року, затвердженою начальником цього відділу, на підставі пункту 6 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті виконавчого провадження (у прийнятті до провадження виконавчого документу) у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам пункту 3 частини 1 статті 18 цього Закону.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що постанова управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області № 25 від 02 березня 2012 року щодо стягнення з ОСОБА_4 штрафу у розмірі 850 грн не відповідає пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у ній не зазначені відомості відносно стягувача, а тому у державного виконавця були наявні, передбачені пунктом 6 частини 1 статті 26 зазначеного Закону, підстави для прийняття постанови ВП № 41957795 від 28 травня 2012 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами частини 1 статті 308 КУАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, визначених законом, є виконавчим документом та підлягають виконанню службою.

Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою одночасно є і правозастосовним актом і виконавчим документом, тому повинна відповідати не лише вимогам КУАП, а й Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

У статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадженн» визначено вичерпний перелік підстав для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

За таких обставин, коли в порушення пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» управлінням Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області до відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції у Харківській області було пред'явлено постанову № 25 від 02 березня 2012 року, у якій не зазначені всі необхідні відомості щодо стягувача, а саме: місцезнаходження юридичної особи, то суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що цей виконавчий документ не відповідав вимогам статті 18 вказаного Закону, у зв'язку з чим постанова державного виконавця ВП № 41957795 від 28 травня 2012 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу), прийнята на підставі пункту 6 частини 1 статті 26 наведеного Закону, є правомірною.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на те, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають наведеним критеріям, їх необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Загородній А.Ф.

Іваненко Я.Л.