Справа № 125/1101/16-а
Суддя: Питель О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі секретаря Гоменюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції в особі інспектора роти №3 батальону УПП у м. Тернопіль ДПП Зварича Володимира Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Національної поліції в особі інспектора роти №3 батальону УПП у м. Тернопіль ДПП Зварича Володимира Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що постановою інспектора роти №3 батальону УПП у м. Тернопіль ДПП Зварича Володимира Миколайовича серії ПС1 №596253 від 23.05.2016 на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 23.05.2016 по вул. Живова, 32, у м. Тернопіль, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito 108 D», д.н НОМЕР_1 , рухався смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеної знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», при собі не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, позивач вважає, що постанова винесена передчасно, без будь-яких доказів та з порушенням норм процесуального права. Під час розгляду справи інспектором йому не були роз`яснені права, протокол не складався, також відповідно до Закону України «Про дорожній рух», інспектор не мав права вимагати у нього пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс вимагається при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі виявлення адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою спеціальних технічних засобів, що мають функції фото і кіно зйомки, відеозапису. Із постанови вбачається, що таких доказів немає. Постанова винесена з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, чим грубо порушено права позивача.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності (а.с. 35).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 28, 29, 30, 31), про причини неявки суд не повідомив.
Згідно з п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою інспектора роти №3 батальону УПП у м. Тернопіль ДПП Зварича Володимира Миколайовича серії ПС1 №596253 від 23.05.2016 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 23.05.2016 по вул. Живова, 32, у м. Тернопіль, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito 108 D», д.н НОМЕР_1 , рухався смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеної знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР України, та при собі не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України (а.с. 10).
У ході судового розгляду судом були досліджені фото, що позивач додав до позовної заяви, однак, суд дійшов висновку, що вказані фото не можуть бути доказами у справі, з огляду на таке. На першому фото (Додаток №3) (а.с. 12) неможливо встановити яка вулиця на ньому зображена; на другому фото (Додаток №4) (а.с. 13) зображена вулиця Шептицького у м. Тернопіль, дійсно видно, що дорога не містить горизонтальної розмітки, однак відповідно до змісту оскаржуваної постанови, правопорушення позивачем було вчинено на вул. Живова у м. Тернопіль.
Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.
Крім наданої позивачем копії оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, інших доказів, що вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідачу ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 25.11.2016 відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 107 КАС України, було встановлено обов`язок подати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, у разі якщо відповідач заперечує проти позову. Відповідачем не було надано жодних доказів вини позивача, тому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України суд вважає, що у відповідача немає заперечень проти адміністративного позову ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу вчинення позивачем адміністративних правопорушень, то ОСОБА_1 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності. За зазначених обставин справи, постанова серії ПС1 №596253 від 23.05.2016 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн підлягає скасуванню у зв`язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки.

Керуючись ст.ст. 2-17, 122, 158-163, 171-2 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову серії ПС1 №596253 від 23.05.2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Постанова є остаточною та не підлягає оскарженню.
Суддя: