Справа № 607/18997/15-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2017 Справа №607/18997/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ у м. Львові, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом, у якому заявляє вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 123747 від 09 грудня 2015 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що жодного правопорушення не вчиняв. Дорожній знак, за нібито порушення вимого якого, його було притягнено до адміністративної відповідальності, встановлений з порушенням національних стандартів України; в супереч вимогам закону протокол на місці події не складався; спірна постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. Окрім цього, вказує, що його було позбавлено права на правову допомогу.

Встановивши, що ОСОБА_1 звернувся в суд не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, зважаючи на те, що згоду позивача на зміну відповідача належним отримати неможливо з звязку з його неявкою у судове засідання, суд вирішив залучити Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України як другого відповідача, при цьому попередньо переконавшись, що це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, подавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому також зауважив, що позовні вимоги підтримує.

Представник ГУ МВС у м. Львові, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Водночас, у матеріалах справи міститься його клопотання № 491/32/04-2016 від 25 квітня 2016 року /а.с. 52-53/ у якому він заявляє, що не є належним відповідачем у справі, оскільки спірну постанову виносив інспектор Стріжик Роман Петрович, який служби у ГУ МВС у м. Львові не проходив.

Представник Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки.

За таких обставин, в силу ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу слід розглянути в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на таке:

спірна постанова винесена поліцейським 5 роти 1 батальйону м. Львів та завірена гербовою печаткою Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові.

Як вбачається з наданої представником ГУ МВС у м. Львові інформації про юридичну особу /а.с. 67-71/ Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові підпорядковане напряму Міністерству внутрішніх справ /а не ГУ МВС у м. Львові/ і з 16 листопада 2015 року перебуває у процесі припинення /а.с. 69/, яке повинно було завершитись 19 січня 2016 року.

Натомість був утворений Департамент національної поліції, структурним підрозділом якого у м. Львові є Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України, який і повинен відповідати за даним позовом.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 123747 від 09 грудня 2015 року, ОСОБА_1 09 грудня 2015 року о 22 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки BMW-520, н.з. ВО 9769 AM, вулицею Федьковича, 16, у м. Львові, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» та рухався дорогою з одностороннім рухом у забороненому напрямку.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови представником Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України надано не було, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

За даних обставин, враховуючи що судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу усі інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 52, 70, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 1712 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 293 КУпАП, п. 3.21 ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., суд,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 123747 від 09 грудня 2015 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_2