Справа № 263/12626/16-а
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/263/35/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 333496 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 25.09.2016 року інспектором патрульної поліції четвертої роти батальйону УПП в м. Маріуполі Галалу С.Г. було винесено постанову АР № 333496 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Відповідно до змісту постанови позивач порушив вимоги п.п. 9.2.б) та п. 2.1.а) ПДР України. Вважає зазначену постанову незаконною та просить скасувати. В обґрунтування позову вказав, що 13.09.2016 року відносно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. 28.09.2016 року при ознайомленні в суді з матеріалами справи позивач дізнався, що в той же день 13.09.2016 року відносно нього інспектором патрульної поліції Галалу С.Г. було винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ПДР України, яке виразилось у керуванні транспортним засобом без посвідчення, а також у невключенні сигналу повороту при здійсненні маневру направо. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки факт вилучення у позивача співробітниками поліції посвідчення на право керування транспортним засобом встановлено постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.01.2017 року та підтверджується тимчасовим дозволом на право керування транспортними засобами НОМЕР_1, доданим до матеріалів справи. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, просив постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв'язку з малозначністю.

Представник позивача ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити по уточненим вимогам з урахуванням доповнень.

Представник відповідача інспектор патрульної поліції четвертої роти батальйону УПП в м. Маріуполі Галалу С.Г. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.09.2016 року інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП у місті Маріуполі Галалу С.Г. було винесено постанову Серії АР № 333496, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення вимог п. 9.2.б), 2.1.а) ПДР України.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. А частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Згідно з постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.01.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністратвиних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлено факт того, що 13.09.2016 року у ОСОБА_1 вилучене посвідчення водія. Постанова не оскаржувалась та набрала законої сили.

Зазначене підтверджується і тимчасовим дозволом на право керування транспортними засобами НОМЕР_1 від 13.09.2016 року, доданим до матеріалів справи (а.с. 4).

У зв'язку із викладеним у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення АР № 333496 в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню.

Щодо правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що порушення правил дорожнього руху мало місце, позивач дійсно не подав сигнал світловими покажчиком повороту відповідного напрямку перед поворотом направо, порушивши п.п. 9.2.б) ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не довів та не надав суду доказів відсутності в своїх діях порушення правил дорожнього руху, проте при цьому відповідач також не спростував доводи, зазначені позивачем, щодо того, що під час винесення постанови не були прийняті до уваги загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення та обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Разом із тим, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майнове положення.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного;

2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;

3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин;

4) вчинення правопорушення неповнолітнім;

5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положеннями статті 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Повноваження суду при вирішенні справи відповідно до приписів КАС України визначені частиною статтею 162 цього кодексу. Так, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи ступінь вини правопорушника, який не виконав вимоги п.п. 9.2.б) ПДР України, суд вважає, що з урахуванням дорожньої обстановки, того, що перешкоди іншим учасникам руху та пішоходам позивач не створив, а також даних про особу винного, за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, тому суд приходить до висновку про можливість закриття провадження по справі, у зв'язку з малозначністю правопорушення та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмеження усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160, 162, 163, 171-2 КАС України, ст. 22, ст. 122 ч. 2, ст. 126 ч. 2, ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч. 3 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 333496 про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 333496 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень, в частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, та обмежитись усним зауваженням.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя О.М.Томілін