Справа № 750/12742/16-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Шутовської І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу відповідача - Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення нового місяця підвищення пенсії для проведення індексації наростаючим підсумком (січень 2016 року), вилучення суми індексації, отриманої з січня 2016 року по травень 2016 року;

зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити місяць підвищення пенсії для проведення індексації пенсії наростаючим підсумком, встановленим до перерахунку пенсії - квітень 2010 року - з проведенням перерахунку суми індексації пенсії з січня 2016 року від поновленого місяця підвищення пенсії (квітень 2010 року) по травень 2016 року та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2017 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача та з 07 квітня 2010 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу».

Сторонами не заперечується, що порядок обчислення та виплати пенсії позивачу був предметом розгляду у адміністративній справі № 750/5254/16-а.

Так, у справі № 750/5254/16-а постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано з 20 січня 2016 року включити до заробітку позивача для обчислення пенсії по інвалідності, призначеної у розмірі 85% від заробітної плати державного службовця матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації; зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсію з 01 травня 2016 року у розмірі 85% від місячного (чинного) заробітку на підставі довідки Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 26 квітня 2016 року № К-244, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання зазначеного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача.

10 листопада 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою у якій просила надати роз'яснення розміру складових пенсії, яка була перерахована на виконання рішення суду.

Листом №23307/02 від 09 грудня 2016 року відповідач повідомив позивачу, крім іншого, про те, що у зв'язку з виконанням рішення суду були переглянуті місяці підвищення пенсії для проведення індексації пенсії та, враховуючи те, що загальний розмір пенсійної виплати збільшується з січня 2016 року, встановлений місяць підвищення пенсії - січень 2016 року.

Вважаючи, що її права, свободи та законні інтереси порушено, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Сторонами не заперечується, що перерахунок пенсії позивача з 20 січня 2016 року здійснено відповідачем на виконання постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2016 року.

Колегія суддів звертає увагу, що у резолютивній частині постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2016 року зазначено виключно про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання з включити до заробітку позивача для обчислення пенсії по інвалідності, призначеної у розмірі 85% від заробітної плати державного службовця матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексації, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Так, у постанові Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2016 року не вирішувалось питання зміни базового місяця підвищення пенсії позивача.

Натомість, при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення суду, відповідач переглянув місяць підвищення пенсії для проведення індексації пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року (далі - Порядок №1078), місяць, в якому відбулося підвищення грошових доходів населення за рахунок його постійних складових, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Так, базовим з метою проведення індексації вважається місяць, в якому розмір пенсійних виплат збільшився за рахунок підвищення (установлення) її складових, що виплачуватимуться постійно. Інакше такий місяць не вважатиметься базовим, тому індексація має провадитися на загальних підставах.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розмір пенсійних виплат позивача збільшився на підставі рішення суду, а не за рахунок підвищення (установлення) її складових.

Отже визначення місяцем підвищення пенсії для проведення індексації пенсії місяця проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду є протиправним.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 22.02.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Безименна Н.В.