Справа № 523/10497/16-а
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/79/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійоного фонду в м.Одесі та просила визнати протиправним та скасувати рішення №9 від 29.01.2015 року про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов'язати зарахувати до страхового стажу період роботи на посаді пакувальниці Одеської фабрики картонажно-паперових виробів з 01.06.1974 року по 10.09.1996 рік та призначити пенсію за віком із розрахунку оптимального періоду заробітної плати за 60 календарних місяців згідно з довідками про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.02.2016 року №№10,11,12, з 23.11.2015 року.

В обгрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що нею була втрачена трудова книжка, однак вказувала на те, що в період з 01.06.1974 року по 10.09.1996 року вона працювала на Одеській фабриці картонажно-паперових виробів та Одеській фабриці «Олімпія» пакувальницею. 10.09.1996 року була звільнена з роботи у зв'язку з реорганізацією, а 30.09.1997 року Одеська фабрика «Олімпія» була реорганізована у відкрите акціонерне товариство «Одеська фабрика «Олімпія». Для підтвердження свого трудового стажу вона надала відповідачу акт за підписом свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, також довідки про прийняття та звільнення її з роботи, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії з 01.06.1980 року по 10.09.1996 рік та інші необхідні документи.

Однак рішенням №9 від 29.01.2016 р. управління відмовило у призначенні пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю трудового стажу. Позивач вважає, що відмова в призначені пенсії за віком є протиправною, тому звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 повністю підтримали позов та просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 повністю заперечувала проти позову, посилаючись на те, що позивачем не підтверджено трудовий стаж, а допитані свідки не можуть підтверджувати факт знаходження в трудових відносинах, оскільки працювали в різний час.

Заслухавши учасників процесу та свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23.11.2015 року звернулась до Управління Пенсійоного фонду в Суворовському районі м.Одеси (після перейменування - Суворовське об'єднане управління Пенсійоного фонду в м.Одесі) з заявою про призначення пенсії за віком та у зв'язку з втратою трудової книжки, для підтвердження свого трудового стажу, вона надала відповідачу акт за підписом свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також довідки про прийняття та звільнення її з роботи, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії з 01.01. 1980 року по 10.09.1996 рік.

Рішенням № 9 від 29.01.2016 р. управління відмовило їй у призначенні пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю трудового стажу.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-12, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 5 Наказу Мінпраці та соцполітики «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» N 224/30 від 30.04.2002 року, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший з усіма необхідними документами (якщо їх немає в пенсійній справі).

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 п. 1-2 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Також п.3 вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В п.18 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтвердили той факт, що ОСОБА_2 працювала на фабриці пакувальницею.

Показання вказаних свідків суд приймає до уваги як належний доказ, оскільки їх період роботи підтверджується трудовими книжками, усі вони працювали на різних посадах протягом тривалого часу на Одеській фабриці картонажно-паперових виробів, яка перейменовувалася в Одеську фабрику «Олімпія» та в наступному у відкрите акціонерне товариство «Одеська фабрика «Олімпія», а саме період роботи: ОСОБА_3 з 15.04.1975 р по 04.12.1995 р., ОСОБА_7 з 14.10.1977 р. по 03.12.1979 р. та з 16.08.1982 р. по 22.03.2002 р., та ОСОБА_8 з 17.06.1982 р. по 10.01.1994 р. і ОСОБА_9 з 10.01.1968 р. по 01.07.1968 р., та з 03.09.1968 р. по 06.10.1998р..

Суд звертає увагу на те, що позивачем надавалися відомості управлінню про свідків, більш того, відповідачем було допитано трьох осіб, однак всупереч вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_2 не було призначено пенсію за віком.

Крім того, знаходження позивача в трудових відносинах з Одеською фабрикою картонажно-паперових виробів, яка перейменовувалася в Одеську фабрику «Олімпія», підтверджується і представленими довідками про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.02.2016 року №№10,11,12, а довідкою №8 підтверджується прийняття (наказ №186 від 01.06.1974 р.) на посаду пакувальниці та звільнення (наказ №262-к від 10.09.1996 р.) ОСОБА_2 з роботи.

Отже, судом встановлено, що позивач з 01.06.1974 року працювала на Одеській фабриці «Олімпія» пакувальницею, а 10.09.1996 року була звільнена з роботи у зв'язку з реорганізацією. 30.09.1997 року Одеська фабрика «Олімпія» реорганізована у відкрите акціонерне товариство «Одеська фабрика «Олімпія».

Згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком при наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з п.1 ч.1 ст.45 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини суд прийшов до висновку, що рішення управління є протиправним, тому підлягає скасуванню. Оскільки в судовому засіданні наявність трудового стажу позивача знайшло підтвердження, тому її права підлягають захисту, шляхом зобов'язання зарахувати стаж з моменту її звернення до управління, а саме з 23.11.2015 р., відповідач зобов'язаний призначити пенсію за віком.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження сплати судового збору є квитанція на суму 551,20 грн.

Отже, на підставі ст.94 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань управління на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в у розмірі 551,20 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,69-71,159-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №9 Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 29.01.2015 року щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсі за віком.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період роботи на посаді пакувальниці Одеської фабрики картонажно-паперових виробів та Одеської фабрики "Олімпія" з 01.06.1974 року по 10.09.1996 року.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком із розрахунку за 60 календарних місяців згідно з довідками про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.02.2016 року №10,11,12 з 23.11.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського адміністративного апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя :