Справа № 191/4224/16-а
Суддя: Черкова Н. Т.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/4224/16-а
Провадження № 2-а/191/12/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - Черкової Н.Т.,

за участі секретаря - Решетняк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Одрінського Євгена Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії інспектора взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Одрінського Євгена Володимировича, щодо підстави зупинення керованого ним транспортного засобу та складання ним Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 162628 від 23.08.2016р., скасувати винесену відповідачем Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 162628від 23.08.2016 року., якою на нього, ОСОБА_1, було накладено стягнення - штраф у розмірі 340 грн. 00 коп. за правопорушення, відповідальність за яке, передбачене ч.3 ст.121 КпАП України, сплачений ним судовий збір у сумі 551,21 утримати з відповідача на його користь.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 серпня 2016 року він, ОСОБА_1, водій автотранспортних засобів Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС», керуючи легковим автомобілем підприємства - Реugeot Рагіnеr В9 VР1, державний номер НОМЕР_1, виконував виробниче завдання та рухався з виробничої бази підприємства, яка розташована у селі Зайцеве Синельниківського району, у село Вербове Павлоградського району. При здійсненні ним на автомобілі маневру повороту праворуч при з'їзді з автомобільної дороги Т-0416 (Синельникове-Павлоград) на автомобільну дорогу Т-0408 (Павлоград - Токмак) у напрямку села Вербове його було зупинено відповідним жестом руки з жезлом особою у формі співробітника поліції. Виконуючи таку жестикуляційну вимогу про зупинку транспортного засобу, він зупинив керований ним транспортний засіб у вказаному йому місці, а саме: біля АЗС «Авіас плюс» та навпроти житлового будинку, розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Луганська, 239-а. Після зупинки ним транспортного засобу у вищевказаному місці до нього підійшла особа чоловічої статі у формі співробітника поліції та, намагаючись перевірити запахи повітря з салону керованого ним автомобіля, поцікавилась, як у нього (водія) справи та чи все у нього добре. У відповідь на таку цікавість співробітника поліції він попросив назвати законну причину зупинки керованого ним транспортного засобу. Йому було надано відповідь, що це перевірка документів. Після цього він зауважив, що така підстава для зупинки транспортного засобу є незаконною, тому що її не передбачено статтею 35 Закону України «Про національну поліцію», в якій міститься вичерпний перелік підстав для зупинення транспортного засобу, на що почув відповідь від співробітника поліції, що він «живе у такій країні», і йому було повторено вимогу пред'явити документи. На таку безапеляційну вимогу він попросив співробітника поліції відрекомендуватися у відповідності до п. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію». Співробітник поліції відрекомендувався інспектором взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Одрінським Євгеном Володимировичем. Ним було пред'явлено капітану поліції Одрінському Є.В. для огляду та ознайомлення документи, передбачені пунктом 2.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Оглянувши пред'явлені ним документи, відповідач почав вимагати протокол обов'язкового технічного контролю керованого ним транспортного засобу. На його вимогу він зауважив, що чинне законодавство України не зобов'язує його, як водія, мати при собі та пред'являти співробітникам поліції такий документ. Оскільки керований ним автомобіль підприємства використовується для задоволення виключно виробничих потреб самого підприємства, а власник даного транспортного засобу, НВФГ «КОМПАНІЯ МАЇС», є виробником насіння кукурудзи на власника транспортного засобу з зазначенням видів економічної діяльності підприємства, а не перевізником, який отримує прибуток з наданих «послуг перевезення вантажів та/або пасажирів» і тому на підставі ч. 1 п.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» керований мною автомобіль звільнено від проходження обов'язкового технічного контролю. Відповідач вислухав його і зауважив, що автомобіль «зареєстровано на фірму і на цій підставі повинен проходити технічний контроль» і почав одразу складати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ДР № 162628) від 23 серпня 2016 року. Він зауважив, що має намір оскаржити інкриміноване йому адміністративне правопорушення та застосовуване до нього адміністративне стягнення, і заявив вимогу про складання по даному факту протоколу про адміністративне правопорушення. На це відповідач відповів йому, що ніяких протоколів зараз не складають. Він звернув увагу співробітника поліції, що такі його дії є незаконними, так як у відповідності до пункту 5 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа, на яку накладається адміністративне стягнення оспорює це стягнення, то відповідна посадова особа з владними повноваженнями, у даному випадку - Відповідач, повинна скласти протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Складання адміністративного протоколу дозволило б йому зазначити свої зауваження та надати пояснення по суті адміністративної справи і, відповідно, розглянути адміністративну справу всебічно та об'єктивно з з'ясуванням всіх обставин адміністративної справи. Відповідач, незважаючи на його обґрунтовані вимоги щодо дотримання його законних прав, завершив оформлення Постанови та вручив йому її під розписку. Через нерозбірливий почерк Відповідача він не зміг прочитати зміст Постанови на місці її вручення, але поставив у ній свій власний підпис та вирушив далі на автомобілі Підприємства у виробничих справах.

Пізніше, ретельно та уважно ознайомившись зі змістом Постанови, з'ясував, що Відповідач виніс Постанову з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: відповідачем складено Постанову з порушенням вимог п. 8 розділу XIII «Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказам Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395, а саме:Постанову заповнено нерозбірливим почерком, що ускладнило ознайомлення з її змістом; у Постанові зазначено данні, які не відповідають дійсності, тобто завідомо недостовірні, а саме: місцем розгляду справи зазначено (графа 2 Протоколу) місто Павлоград вулиця Дніпровська, 88 вказана у Постанові адреса місця розгляду справи знаходиться майже у центральній частині міста Павлоград, а фактично справу розглянуто та винесено Постанову, у місті зупинки керованого ним транспортного засобу, на в'їзді у місто Павлоград по вулиця Луганська, 239-а.; у графі 5 Постанови Відповідачем невірно зазначено марку та модель автомобіля«Пежо партнер НФВГ «Компанія Маїс», так як, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - Додаток 6, автомобіль визначено як Реugeot Рагіnеr В9 VР1; постанову складено та підписано посадовою особою Головного управління Міністерства внутрішніх справ а Дніпропетровській області - підрозділу, який на теперішній час перебуває у процесі припинення та щодо якого відповідач ймовірно не має ніякого відношення.

Крім того, Відповідач з причин власного неналежного професіоналізму, всупереч ст.ст. 6, 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію», з перевищенням службових повноважень щодо підстав для зупинення транспортних засобів, а також упередженого та необ'єктивного ставлення до виконання службових обов'язків, не прийняв до уваги факт використання керованого ним легкового автомобіля (службового) для задоволення власних виробничих потреб підприємства, а не для «перевезення пасажирів та/або вантажів з метою отримання прибутку», та при розгляді справи та винесенні Постанови не врахував, що вищезазначені обставини звільнять керований мною транспортний засіб від проходження обов'язкового технічного контролю на підставі ч. 1 п.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух».

Через відсутність у його діях події та складу правопорушення вважає, що винесена Відповідачем щодо нього Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є незаконною та підлягає скасуванню судом як неправомірна.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав запитувані судом докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, не надав заперечення на позовні вимоги.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи та додані докази встановив наступне.

Судом встановлено, що інспектором взводу БДПС ГУНП України в Дніпропетровській області капітаном поліції Одрінським Є.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 162628 від 23.08.2016 року за порушення ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено на позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 2 ст. 70 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ч. 3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У відповідності до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано жодних доказів правомірності свого рішення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 69, 71, 94, 159, 161, 162 КАС України, ст. 121, 254, ст. 287-289 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Одрінського Євгена Володимировича, щодо підстави зупинення керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та складання ним Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 162628 від 23.08.2016р.

Скасувати винесену інспектором взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Одрінським Євгеном Володимировичем постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 162628 від 23.08.2016 року., якою на ОСОБА_1, було накладено стягнення - штраф у розмірі 340 грн. 00 коп. за правопорушення, відповідальність за яке, передбачене ч.3 ст.121 КпАП України.

Стягнути з БДПС ГУНП України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. Т. Черкова