Справа № 316/467/16-а,
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2017 рокусправа № 316/467/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Сафронової С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 червня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Боєва Костянтина Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, як фізична особа - підприємець, звернувся до суду з позовом до відповідача виконуючого обов`язки начальника інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Боєва К.Ю, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №000026 від 11.03.2016 року, якою до нього застосовано штраф у розмірі 240 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 4 080 грн.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.06.2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області) подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та направити справу до Запорізького окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу №31 від 15.12.2015 року та направлення №112 Пр від 25.12.2015 року Держспоживінспекцією у Запорізькій області відповідно до приписів п.4 ч.1. ст.11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № 2735-VI від 02.12.2010 року (далі - Закон №2735-VI) та ст.11 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» №2736-VI від 02.12.2010 року (далі - Закон №2736-VI) проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції, зокрема дрібної побутової техніки магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №000093 від 29.02.2016 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновках позивачем порушено приписи Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1149 від 29.10.2009 року та Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №785 від 29.07.2009 року, а саме на товарі фен марки MAGIO, модель MG - 154, виробник МОНТЕНСІ ЛТД КМР, постачальник ТОВ «Фірма Укргранд», не нанесено національного знаку відповідності Технічним регламентам.

За наслідками виявлених порушень 11.03.2016 року відносно позивача складено протокол про виявлене порушення вимог п.4 ч.1. ст.11 Закону №2735-VI, ст. 11 Закону №2736-VI та в цей же день в.о. начальника Держспоживінспекції у Запорізькій області Боєвим К.Ю винесено постанову, якою на підставі п.1 ч.3 ст. 44 Закону №2735-VI застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 240 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 4 080 грн., не погодившись з чим позивач звернувся до суду.

Приписами п. 1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади АРК, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Постановами Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 року та №1092 від 16.12.2015 року утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та її територіальні органи, які стали, зокрема правонаступниками Держспоживінспекції України та її територіальних органів, однак відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №260-р від 06.04.2016 року можливість здійснення покладених на неї функцій, зокрема в цій частині набуто нею лише з 22.04.2016 року, тобто до цього часу усі повноваження Держспоживінспекції України та її територіальних органів були чинними.

Приписами пп. 1 п. 3, п. 7 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого указом Президента України №465/2011 від 13.04.2011 року визначено, що основними завданнями Держспоживінспекції України є реалізація державної політики у сферах: державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері; державного ринкового нагляду; державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил.

Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в АРК, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до приписів ст.1 Закону №2736-VI, розповсюджувач це будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка пропонує продукцію на ринку України.

Приписами пп. «а» п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону №2735-VI визначено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах визначених, зокрема п. 1 ч.1 цієї статті на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам.

Правила застосування і нанесення національного знака відповідності до 16.12.2015 року визначалися Технічним регламентом низьковольтного електричного обладнання №1149 від 29.10.2009 року (далі - Технічний регламент № 1149) та Технічним регламентом з електромагнітної сумісності обладнання № 785 від 29.07.2009 року (далі - Технічний регламент № 785), які є ідентичними з новими затвердженими Технічними регламентами з аналогічною назвою №1077, 1067, за виключенням внесених доповнень, які сутті даних правовідносин не змінюють.

Приписами ч.1,2,7 Технічного регламенту №1149 визначено, що він встановлює вимоги до низьковольтного електричного обладнання та його введення в обіг або в експлуатацію на ринку України. Термін «низьковольтне електричне обладнання» означає будь-яке обладнання, призначене для використання при номінальній напрузі від 50 до 1000 В змінного струму та від 75 до 1500 В постійного струму, крім обладнання та явищ, зазначених у додатку 1 до цього Технічного регламенту. Перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Пункт 10 Технічного регламенту №1149 визначає, що національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Також приписами Технічного регламенту №1149 визначено, що його дія не поширюється на низьковольтне електричне обладнання, призначене для експлуатації у вибухонебезпечному середовищі: електрообладнання рентгенологічного та медичного призначення; електричні частини до вантажних та пасажирських ліфтів; лічильники електроенергії; штепсельні вилки та розетки для побутового використання; контролери електричних огорож; радіоелектричні завади. Спеціалізоване електрообладнання, призначене для використання на морському, річковому, повітряному транспорті та рухомому складі залізничного транспорту, яке відповідає вимогам щодо безпечності, встановленим міжнародними організаціями, членом яких є Україна.

Крім того приписами ч. 1 - 3,17 Технічного регламенту №785 встановлено, що він встановлює вимоги стосовно електромагнітної сумісності обладнання та його введення в обіг або в експлуатацію на ринку України. Дія цього Технічного регламенту не поширюється на: радіообладнання та телекомунікаційне кінцеве (термінальне) обладнання; вироби авіаційної техніки, компоненти та обладнання у значенні, наведеному в п. 27 і 51 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України; радіообладнання, що використовується радіоаматорами згідно з регламентами радіозв'язку, прийнятими відповідно до Статуту та Конвенції Міжнародного союзу електрозв'язку, якщо таке обладнання не перебуває в обігу; набори елементів, призначених для збирання радіоаматорами, та придбане обладнання, модифіковане радіоаматорами для свого користування; на обладнання не спроможне створювати чи сприяти появі електромагнітних випромінювань, що перевищують рівень, допустимий для функціонування радіо- і телекомунікаційного та іншого обладнання за призначенням; на обладнання, що функціонуватиме без неприпустимого погіршення характеристик в умовах електромагнітних завад, що зазвичай виникають під час застосування обладнання за призначенням.

На апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту було доведено із застосуванням процедури, установленої у п. 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник.

Пунктом 10 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України № 104 від 19.04.2007 року (далі - Правила №104) визначено, що до подання товарів у торговельний (демонстраційний) зал працівники суб'єкта господарювання проводять підготовку товарів до продажу (розпакування, перевірка цілісності індивідуальної упаковки, пломб підприємства-виробника, наявності маркувальних даних і якості, чищення, прасування, перевірка наявності інструкцій з експлуатації, технічних паспортів, гарантійних талонів, комплектність виробів, перевірка роботи в дії тощо).

Пунктом 14 Правил №104 встановлено, що забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема, які засвідчують їх якість та безпеку.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону № 2735-VI встановлено, що до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі, зокрема розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує, що на момент проведення перевірки зазначений в акті №000093 від 29.02.2016 року товар - фен марки MAGIO, модель MG - 154, виробник МОНТЕНСІ ЛТД КМР, постачальник ТОВ «Фірма Укргранд» в розпакованому стані дійсно був виставлений ним на вітрину в торгівельний (демонстраційний) зал з перенесенням інформації з маркування щодо найменування підприємства - виробника, його місця знаходження та дату виготовлення на дублікат товарного ярлика, однак без мети продажу, а лише для візуального ознайомлення покупців з товаром.

Колегія суддів вважає, що дані посилання вказують на те, що суб'єктом господарювання та його працівниками в порушення вимог п.10,14 Правил №104 не було проведено належної перевірки наявності усіх маркувальних знаків на даному товарі, зокрема знаку відповідності технічним регламентам, однак дії щодо розміщення його у торговельному (демонстраційному) залі все ж таки було здійснено, що в даному випадку взагалі забороняється, а отже й не виключає факту розповсюдження позивачем неналежної продукції та правомірність застосування відповідачем до нього штрафної санкції в розмірі 240 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 4 080 грн. на підставі п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону № 2735-VI, відповідно до винесеної постанови №000026 від 11.03.2016 року.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, це є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до приписів ч.2 ст.94 КАС України на користь ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області за рахунок ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 606,32 грн.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області - задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 червня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області за рахунок ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 606,32 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: А.В. Шлай