Справа № 813/2766/16
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Справа № 876/10437/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: Тибінка В.Я.

представника відповідача: Галевич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Бориславський завод «Рема» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Бориславський завод «Рема» (Далі - ПАТ «Бориславський завод «Рема») звернулося в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 8/19пз/1013-6/4466-16 від 29.07.2016.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 позовні вимоги товариства були задоволені повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Далі - ДАБІ України) подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факту виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, а ті роботи, що виконуються не відносяться до будівельних, не відповідає нормам матеріального права. З врахуванням положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Далі - Закон № 3038-VI) та п.5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 (Далі - Порядок № 466), вважає, що факт виконання будівельних робіт позивачем на об'єкті будівництва є доведений та належним чином зафіксований актом перевірки № 8/к-697/пз. від 11.05.2016 та актом перевірки № 959/16-пз від 24.06.2016. Крім того, виявлені під час перевірки роботи є будівельними та класифікуються як реконструкція - демонтаж обладнання котельні та влаштування фундаменту під обладнання, заглиблення нижче нульової відмітки із влаштуванням залізобетонного фундаменту під обладнання, на які потрібно реєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт, що було зроблено позивачем після фіксації вчиненого порушення. Тому просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 та прийняти нову, якою відмовити ПАТ «Бориславський завод «Рема» в задоволенні адміністративного позову.

В письмовому запереченні представник позивача вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність належного підтвердження об'єктивного існування порушення з боку позивача. Крім того, судом встановлено, що відповідачем не було надано фотоматеріалів, які, виходячи з акту перевірки від 24.06.2016, були з0роблені, додавалися до нього та могли би засвідчувати певні обставини по справі. Відповідачем також не спростовано той факт, що по вул. Сосюри, 45 в м. Бориславі ПАТ «Бориславський завод «Рема» здійснювався ремонт підлоги з демонтажем існуючих інженерних мереж, а не реконструкція приміщень котельні під ливарний цех. Тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Галевич Н.Р., яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивача Тибінка В.Я., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 29.07.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ у Львівській області Мошовським І.Д. було прийнято постанову № 8/19пз/1013-6/4466-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Зі змісту даної постанови убачається, що ПАТ «Бориславський завод «Рема» здійснює виконання будівельних робіт із реконструкції приміщень колишньої котельні під ливарний цех для виготовлення чавунних та сталевих відливок на вул. Сосюри, 45 в м. Бориславі без права на виконання будівельних робіт, що проявилося в заглибленні нижче нульової відмітки та влаштуванні залізобетонного фундаменту під обладнання, чим порушено п.2 ч.1 ст.34 Закону № 3038-VI та Порядку.

Постанова була прийнята за результатами розгляду посадовою особою ДАБІ акту перевірки № 959/16-пз від 24.06.2016, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 959/16-пз від 24.06.2016 та фото фіксацію.

Вказаною постановою ПАТ «Бориславський завод «Рема» ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (Далі - Закон № 208/94-ВР) та накладено штраф в розмірі 130 500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на формальний опис порушення містобудівного законодавства, який наведений в акті перевірки від 24.06.2016, протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.06.2016 та оскаржуваній постанові, будь-яке належне підтвердження об'єктивного існування такого порушення відсутнє. Крім того, стверджуючи про допущене порушення зі сторони позивача, відповідач не надав жодного істотного доказу його реального існування, який би засвідчив у достатній мірі та достовірно виявив факт проведення саме будівельних робіт конкретною особою у певному місці та певний час. При цьому, суд першої інстанції зауважив, що суб'єктом владних повноважень не було надано фотоматеріалів, які виходячи зі змісту акту перевірки від 24.06.2016, були зроблені, додавалися до нього та могли би засвідчувати певні обставини справи. Більш того, в цьому контексті суд взяв до уваги доводи позивача стосовно того, що в котельні ПАТ «Бориславський завод «Рема» на вул. Сосюри, 45 в м. Бориславі у травні-червні 2016 року насправді проводилися роботи іншого характеру. Щодо доводів позивача про нездійснення перевірки, суд першої інстанції вказав, що акт перевірки від 24.06.2016 не підписаний іншими посадовими особами ДАБІ, зокрема головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені у направленні на її проведення та преамбулі акту перевірки від 24.06.2016.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закон України «Про архітектурну діяльність», який спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Частиною 1 статті 10 цього Закону передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно частини 2 цієї статті, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону № 3038-VI.

Частиною 1 статті 6 Закону № 3038-VI передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема органами державного архітектурно-будівельного контролю, до яких, у відповідності до частини третьої цієї статті, належать структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п.7 Положення про ДАБІ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014, ДАБІ здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно ч.1 ст.41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.41 Закону № 3038-VІ, постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 було затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (Далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Пунктом 5 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

З матеріалів справи видно, що оскаржувана постанова була прийнята на підставі матеріалів, складених відповідачем за результатами проведення позапланової перевірки.

Згідно пункту 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, підставами для проведення якої є подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів, виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю, вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

В абзаці 4 цього пункту Порядку № 553 передбачено, що під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 9 цього Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п.16 цього ж Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

З матеріалів справи видно, що 13.06.2016 Департаментом ДАБІ у Львівській області головним інспекторам будівельного нагляду ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було видано направлення для проведення позапланової перевірки № 959/16-пз на реконструкцію приміщень бувшої котельні під ливарний цех для виготовлення чавунних та сталевих відливок на вул. Сосюри, 45 в м. Бориславі Львівської області.

З копії акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 959/16-пз від 24.06.2016 убачається, що перевірка була проведена головними інспекторами будівельного нагляду ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності голови правління ПАТ «Бориславський завод «Рема» ОСОБА_4 В акті також зазначено, що при проведенні перевірки було здійснено фото фіксацію. В акті міститься підпис головного інспектора Бошко І.Е. Підписи інших членів комісії відсутні, а також відсутній підпис голови Правління ОСОБА_4

Згідно п.17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пунктом 18 Порядку № 553 передбачено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (пункт 20 Порядку № 553).

Пунктом 21 цього Порядку передбачено, що у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

З матеріалів справи видно, що в акті перевірки відсутній підпис голови Правління ПАТ «Бориславський завод «Рема» ОСОБА_4, який нібито був присутній під час її проведення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, обставина присутності під час проведення перевірки голови правління товариства ОСОБА_4 заперечується відповідачем.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Законом № 208/94-ВР.

Згідно ч.1 ст.1 Закону № 208/94-ВР, правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до частини 2 цієї статті, вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно абз.4 п.2 ч.2 ст.2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У відповідності до статті 3 цього Закону, справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно частини 2 цієї статті, накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 208/94-ВР, порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України

На виконання вимог наведеної норми, постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 було затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (Далі - Порядок № 244), який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом № 208/94-ВР.

Згідно п.2 Порядку № 244, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону № 3038-VI, розглядаються виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

У відповідності до п.16 Порядку № 244, справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Згідно п.17 цього Порядку, справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п.18 Порядку № 244, справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.

Пунктом 22 цього Порядку передбачено, що за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов : постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.4 Закону № 208/94-ВР, п.п.30, 31 Порядку № 244, постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є виконавчими документами і підлягають виконанню в примусовому порядку.

Частиною 1 статті 71 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції послався на рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України», а також у справі «Кобець проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Тобто, встановлюючи істину в справі суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Відтак, у даному випадку поза розумним сумнівом, із наданням допустимих і належних доказів, із посиланням на встановлені дійсні обставини справи, із застосуванням відповідних приписів чинного законодавства України підлягають доведенню факт порушення позивачем містобудівного законодавства шляхом здійснення конкретного обсягу будівельних робіт.

З врахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин та беручи до уваги наведені вище норми матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не було надано належних та допустимих доказів реального існування правопорушення у сфері містобудівної діяльності з боку позивача, а також правильно та обґрунтовано звернув увагу на відсутність фотоматеріалів, які додавалися до акту перевірки, як на обставину, що мала значення при вирішенні питання про притягнення особи до відповідальності.

Крім того, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в акті перевірки від 24.06.2016 та протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.06.2016 відсутні підписи головних інспекторів будівельного нагляду ОСОБА_8 та ОСОБА_6

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неналежне оформлення перевірки та її результатів, що в свою чергу підтверджує доводи позивача щодо фактичного нездійснення такого заходу.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи, викладені в апеляційні скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції допущено не було, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року по справі № 813/2766/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос

Повний текст ухвали складено 24.02.2017.