Справа № 805/4334/16-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 р. Справа №805/4334/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13 год. 05 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Козаченка А.В.

при секретарі Широбокові І.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Розпорядженням № 173рк від 19.07.2016 року його було звільнено з посади заступника директора департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації за переведенням згідно із ст. 41 Закону України "Про державну службу" для продовження проходження державної служби в департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

Разом з цим, Розпорядженням № 240 рк від 04.11.2016 року змінені підстави звільнення позивача, а саме: у звязку з незгодою останнього на проходження державної служби у звязку зі зміною її істотних умов, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про державну службу".

Керуючись ч. 4 ст. 43, п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України Про державну службу позивач зазначає, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення його із повідомленням про зміну істотних умов він не подавав а ні заяви про звільнення, а ні заяви про переведення на іншу запропоновану йому посаду, так як йому не були запропоновані всі вакантні посади у новоствореному Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, в тому числі і посада директора департаменту, яка була вакантна на момент його звільнення.

Позивач наполягає, що в період з 19.07.2016 року по 04.11.2016 року згідно Розпорядження № 173рк від 19.07.2016 року він був державним службовцем, а згідно спірного Розпорядження № 240рк від 04.11.2016 року він вже є звільненим з державної служби з 19.06.2016 року.

На підставі викладених обставин позивач просить визнати протиправним та скасувати Розпорядження Голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 240 рк від 04.11.2016 року "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І."

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з Положення про Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням голови облдержадміністрації № 122 від 18 березня 2013 року, Департамент утворюється головою обласної державної адміністрації, входить до її складу; підпорядкований голові облдержадміністрації, а також підзвітний і підконтрольний Міністерству культури в частині міжрелігійних та міжнаціональних відносин (п. 1).

Згідно Розпорядження № 233рк від 15.09.2015 року, позивача з 15.09.2015 року звільнено з посади радника відділу по забезпеченню діяльності голови облдержадміністрації та призначено з 16.09.2015 року на посаду заступника директора департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації шляхом переведення з апарату облдержадміністрації.

Розпорядженням від 28.01.2016 року № 54 Про структуру обласної державної адміністрації з метою оптимізації структури обласної державної адміністрації, підвищення ефективності державного управління вирішено утворити Департамент інформаційної та внутрішньої політики облдержадміністрації загальною чисельністю 54 штатних одиниць, шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики з чисельністю 35 штатних одиниць, та Управління інформаційної політики та з питань преси облдержадміністрації, чисельністю 19 штатних одиниць. Згідно п. 3 цього Розпорядження Департамент з питань внутрішньої політики і Управління інформаційної політики та з питань преси облдержадміністрації вирішено припинити як юридичні особи. Крім цього, цим Розпорядженням скорочено разом з іншим посаду заступника директора Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації (1 штатна одиниця) (яку обіймав позивач), введено 4 керівні посади в новому Департаменті, у тому числі заступника директора Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (1 штатна одиниця, пп. 2 п. 6 ) тощо.

У подальшому, Розпорядженням від 07.04.2016 року № 265, пп. 2 п.6 Розпорядження від 28.01.2016 року № 54 було виключено тощо.

17.05.2016 року позивача попереджено про зміну істотних умов державної служби та запропоновано посаду головного спеціаліста відділу у справах релігій та націонельностей управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, про що свідчить відповідний підпис.

Згідно Розпорядження № 173рк від 19.07.2016 року, враховуючи Розпорядження Голови облдержадміністрації від 02 липня 2008 року № 312 "Про порядок розгляду питань, повязаних з призначенням на посади і звільненням з посад керівних працівників райдержадміністрацій та структурних підрозділів облдержадміністрацій відповідно до ст. 43 Закону України "Про державну службу", звільнено ОСОБА_1, заступника директора департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 19 липня 2016 року з переведенням для продовження проходження державної служби в департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації згідно із ст. 41 Закону України "Про державну службу". В якості підстав прийняття цього наказу зазначені: Розпорядження від 28 січня 2016 року № 54 Про структуру обласної державної адміністрації (зі змінами), попередження від 17 травня 2016 року про зміну істотних умов державної служби.

Згідно Розпорядження від 04.11.2016 року № 240рк "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І.", керуючись Законом України "Про державну службу", враховуючи, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби від ОСОБА_1 не надійшли заяви, зазначені в абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України "Про державну службу", та він не погодився із запропонованою йому посадою в департаменті інформаційної та внутрішної політики облдержадміністрації: змінено підстави звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, виклавши розпорядчу частину Розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної від 19 липня 2016 року № 173 рк "Про кадри" в новій редакції наступного змісту: звільнити ОСОБА_1 з посади заступника директора департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 19 липня 2016 року у звязку з незгодою на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу".

Спірним питанням у справі є виключно правомірність/неправомірність Розпорядження від 04.11.2016 року № 240рк "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І.", яким були внесені зміни до Розпорядження № 173рк про звільнення ОСОБА_1 із посади заступника директора Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації - в частині підстав звільнення (змінено нормативно-правову норму, на підставі якої звільнено позивача).

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Загальні положення організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлено нормами Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (далі Типова інструкція з діловодства) та Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55 (щодо структури та змісту).

Відповідно до п. 84 Типової інструкції з діловодства, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності установи, адміністративно-господарських або кадрових питань.

Зазначені приписи щодо різновидів наказів містяться і у Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884, де вказано, що за змістом, строками зберігання та напрямками діяльності на державному підприємстві, в установі, організації видуваються накази: з основної діяльності; з кадрових питань (особового складу) (про прийняття на роботу, переведення, заохочення, звільнення, сумісництво працівників, про матеріальну допомогу, про надання відпусток тощо); з адміністративно-господарських питань.

Відповідно до п. 89 Типової інструкції з діловодства, накази (розпорядження) підписуються керівником установи, а у разі його відсутності - посадовою особою, яка виконує його обов'язки. Після підписання наказу (розпорядження) зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу (розпорядження) про внесення змін.

Згідно п. 92 Типової інструкції з діловодства, якщо наказом (розпорядженням) відміняється попередній розпорядчий документ, у розпорядчій частині зазначається пункт, який повинен починатися із слів: "Визнати таким, що втратив чинність,...". Зміни, що вносяться до наказу (розпорядження) оформляються окремим наказом (розпорядженням), який повинен мати такий заголовок: "Про внесення змін до наказу (розпорядження)..." із зазначенням дати, номера, назви, виду розпорядчого документа, до якого вносяться зміни.

Суд зазначає, що звільнення позивача із займаної посади відбулося у звязку із реорганізацією установи та викликаною цією реорганізацією зміною істотних умов праці (скорочення штатів), як вбачається з наказу за переведенням до іншої установи новоствореного департаменту Донецької облдержадміністрації, так як протягом 60-ти днів після попередження про зміну істотних умов праці не надав а ні заяви про звільнення його із займаної посади, а ні заяви на переведення. Зазначене рішення було прийнято відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 43 Закону України Про державну службу, де зазначено - якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Також суд зазначає, що відповідно до преамбули Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон України Про державну службу, закон № 889-VIII), саме цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, і є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання проходження громадянами державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України Про державну службу, державний службовець також може бути переведений у тому числі на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Згідно ч. 2 цієї ж статті переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII, державна служба припиняється, зокрема, у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов (ст. 43 цього Закону).

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги, що позивач не надав згоду на переведення на запропоновану йому посаду, також враховуючи приписи ч. 2 ст. 41 Закону України Про державну службу та приписи пунктів 84, 89, 92 Типової інструкції з діловодства, суд дійшов висновку про правомірність Розпорядження від 04.11.2016 року № 240рк "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І.",

Також суд зазначає, що, згідно частин 1 та 2 ст. 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обовязками у межах повноважень, визначених ч. 1 ст. 1 цього Закону.

Таким чином, період перебування громадянина на державній службі це період, протягом якого громадянин виконує певні функціональні обовязки на визначеній посаді державної служби в певній державній установі. Не перебування особи на такій посаді (в тому числі внаслідок звільнення) означає не перебування цієї особи на державній службі.

Як вбачається з Розпорядження від 04.11.2016 року № 240рк, позивачу, після звільнення було виплачено вихідну допомогу, передбачену ст. 44 Кодексу законів про працю України, що останнім не заперечується.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що внаслідок прийняття спірного розпорядження порушення прав позивача не відбулось.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з вищенаведених правових норм та досліджених обставин, суд вважає, що відповідем доведений факт правомірності прийняття Розпорядження Голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 240 рк від 04.11.2016 року "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1І."

Відповідно суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 121, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження - відмовити.

Вступну та резолютивну частини постанови складено в нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 15.02.2017р.

Постанова в повному обсязі виготовлена протягом пяти днів.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова в адміністративній справі може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Донецький окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Козаченко А.В.