Справа № 431/5148/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткач О.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року справа №431/5148/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2016 року у справі № 431/5148/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.11.2016 року звернувся до суду з даним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення від 08.07.2016 року № 5967/02 Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про відмову у призначенні йому пенсії за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 26.05.2003 року) з дня звернення, тобто з 01.07.2016 року, зарахувавши строк навчання в Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року (3 роки 11 місяців та 13 днів), яке прирівнюється до проходження військової служби; проходження служби з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам'янобрідського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області та, відповідно, оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області (5 років 6 місяців та 29 днів, у тому числі пільговий стаж 1 рік та 10 місяців) та роботу на прокурорсько-слідчих посадах з 25.05.2003 року по 31.07.2016 року (13 років та 5 днів), виходячи із розрахунку 86 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, на підставі довідки № 18-437вих-16 від 01.07.2016 року прокуратури Луганської області.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2016 року у справі № 431/5148/16-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції із винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 3, 24, 46, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, ст.ст. 1, 3, 87 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній до змін, внесених на підставі Закону України № 1014-V від 11.05.2007 року), ст.ст. 2, 7, 8, 10, 11, 69, 159, 186, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вона підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що його право на пенсію за вислугою років підтверджується відповідними документами, згідно з якими його трудовий стаж, що дає право на пенсію за вислугою років, становить 22 роки 6 місяців та 17 днів, що дає йому право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Апелянт вказує, що у цей трудовий стаж входить період навчання в Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року (3 роки 11 місяців та 13 днів), який відповідно до чинного на час закінчення вказаного учбового закладу рахувався як строкова військова служба з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про міліцію».

Крім того, апелянт зазначив, що у своїй позовній заяві він обґрунтував свої доводи щодо наявності у нього права на пільговий стаж та надав докази проходження ним служби з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам'янобрідського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, та, відповідно, оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області, але відповідачем не було зараховано вказаний період на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, внаслідок чого відповідачем невірно обліковано його фактичний загальний стаж за вислугою років без урахування пільгового обчислення вислуги років та безпідставно відмовлено йому у призначенні пенсії з мотивів того, що цей стаж складає 20 років 7 місяців 18 днів.

Також апелянт зазначає, що правова конструкція положення пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року свідчить про те, що цим пунктом скасовані діючі станом на 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до конкретного переліку законів, зокрема, і відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, а не система спецпенсій взагалі, як помилково вважають відповідач та суд першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, наданої на вимогу суду відмовної справи позивача і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_2 01.07.2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 106).

Рішенням від 08.07.2016 року за № 5967/02 Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». В обгрунтування такого рішення пенсійний орган зазначив, що відповідно до наданих документів загальний стаж роботи позивача складає 20 років 7 місяців 18 днів, в тому числі вислуга років 20 років 7 місяців 18 днів, з них на посадах прокурорів 13 років 1 місяць 6 днів, тобто стаж за вислугу років не відповідає ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Крім того, пенсійний орган зазначив, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року право у позивача на пенсію відсутнє (а.с. 49-51).

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову неправомірним з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії стало те, що, на думку пенсійного органу, у нього в порушення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» не вистачає стажу за вислугу років та відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року право у позивача на пенсію відсутнє.

Колегія суддів вважає такі висновки неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсійним органом не було зараховано до стажу за вислугу років періоди: з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року - строк навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України на денній формі навчання; з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року - служба в органах внутрішніх справ Луганської області.

Що стосується зарахування періоду навчання ОСОБА_2 в якості курсанта Луганського інституту внутрішніх справ МВС України з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року, як проходження діючої строкової військової служби до спеціального стажу.

Колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми законодавства, які діяли на період часу навчання.

Відповідно до частин 2, 3 статті 18 Закону України „Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII, в редакції, яка діяла на час навчання позивача у навчальному закладі системи МВС України, особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

З довідки від 03.03.2016 року щодо проходження служби в органах внутрішніх справ вбачається, що наказом № 34 від 05.08.1995 року позивачеві було присвоєно звання рядовий міліції (а.с. 34).

В матеріалах справи наявний диплом спеціаліста, з якого вбачається, що ОСОБА_2 у 1995 році вступив до Луганського інституту внутрішніх справ МВС України і в 1999 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю «Правознавство» і наказом № 36 від 24.07.1999 року йому присвоєно звання лейтенант міліції (а.с. 34, 37, 38-39).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Луганський інститут внутрішніх справ МВС України входить до переліку вищих навчальних закладів МВС України та відноситься до вищих закладів, що входять до єдиної системи освіти (Перелік вищих закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.1997 року № 1410).

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що військова служба (навчання) в училищах (інститутах) МВС України курсантів (слухачів) є строковою військовою службою і зараховується до стажу за вислугу років.

Тобто, весь період навчання з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року, сумарно 3 року 11 місяців 13 днів підлягають позивачеві зарахуванню в стаж за вислугу років.

Що стосується зарахування періоду проходження служби ОСОБА_2 з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам'янобрідського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області та оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області до стажу роботи на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця.

Відповідно до довідки, виданої за підписом заступника начальника УКЗ ГУНП в Луганській області, ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ: з 24.08.1999 року по 22.09.1999 року на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам'янобрідського районного відділу Луганського міського управління Управління МВС України в Луганській області (наказ УМВС № 320 від 25.08.1999 року); з 22.09.1999 року по 22.03.2002 року на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам'янобрідського районного відділу Луганського міського управління Управління МВС України в Луганській області (наказ УМВС № 356 від 22.09.1999 року); з 22.03.2002 по 23.05.2003 року на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з нецільовим використанням бюджетних коштів відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління Управління МВС України в Луганській області (наказ УМВС № 58 від 22.03.2002 року) (а.с. 34).

За приписами абзацу 27 підпункту «в» пункту 3 постанови КМ України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського склад, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (в редакції на час проходження служби позивачем), до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця часу час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 20.07.2006 року № 722 затверджено Перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, до якого включено посади: начальник Департаменту; перший заступник начальника Департаменту; заступник начальника Департаменту; начальник управління; перший заступник начальника управління; заступник начальника управління; начальник відділу; заступник начальника відділу; начальник відділення, сектору (крім режимно-секретного); заступник начальника відділення; головний оперуповноважений інспектор; старший оперуповноважений в особливо важливих справах; старший оперуповноважений; оперуповноважений; помічник оперуповноваженого; начальник Головного управління; перший заступник начальника Головного управління; заступник начальника Головного управління; старший інспектор в особливо важливих справах; старший інспектор; інспектор; молодший інспектор.

Пунктом 2 вказаного Наказу встановлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується працівникам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497 «Про внесення доповнення до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», при цьому таким працівникам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що період проходження служби ОСОБА_2 з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам'янобрідського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області та оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області необхідно зарахувати до стажу роботи на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця та включити відпрацьований час до стажу за вислугу років.

Таким чином, до зарахування в стаж підлягає час служби з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року в пільговому обчисленні, що становить 5 років 7 місяців 14 днів.

Що стосується посилання пенсійного органу в своєму рішенні на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Колегія суддів зазначає, що твердження пенсійного органу відносно того, що на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії за вислугою років скасована норма пенсійного забезпечення за ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» є законодавчо безпідставними.

Частина 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, на час звернення позивача до відповідача надає право прокурорам, які мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців, то вирішальним у даному спорі є перевірка наявності відповідного стажу у позивача для призначення пенсії за ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», тобто не менше 22 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців, як передбачено вказаною законодавчою нормою.

Відповідно до довідки № 11/96 вих-16 від 31.05.2016 року, виданої Прокуратурою Луганської області, станом на 31.05.2016 року стаж роботи ОСОБА_2 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України становить 13 років 00 місяців 05 днів (а.с. 32-33).

Стаж позивача в сумарному визначені становить: 3 роки 11 місяців 13 днів + 1 місяць + 5 років 7 місяців 14 днів + 13 років 5 днів = 22 роки 8 місяців 2 дні.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» мав достатній стаж для призначення пенсії за вислугою років.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивач має достатній стаж для призначення пенсії за вислугу років та додаткові гарантії соціального захисту з боку держави як працівник прокуратури, отже зміст та обсяг досягнутих ним соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України „Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015 року та діяв на час звернення позивача про призначення вказаної пенсії. Тобто, в даних спірних правовідносинах має місце застосування діючих норм вищенаведеного спеціального Закону.

Аналізуючи докази у справі та нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частковому задоволенню підлягають позовні вимоги з огляду на те, що, в заяві про призначення пенсії позивач зазначив підставою Закон України «Про прокуратуру», а в позовній заяві просить зобов'язати призначити йому пенсію з огляду на ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789, тобто на норму, яка є такою, що втратила чинність стосовно предмету спору з 15.07.2015 року, що в даному випадку є необґрунтованим. При цьому у позовній заяві як на законодавчу підставу свого позову позивач посилається саме на ст. 86 Закону «Про прокуратуру» № 1697. Така жж ситуація і з розміром пенсії, яку позивач просить призначить.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2016 року у справі № 431/5148/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області від 08.07.2016 року № 5967/05.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.07.2016 року, зарахувавши строк навчання в Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року (3 роки 11 місяців 13 днів); проходження служби з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам'янобрідського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області та оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області (5 років 7 місяців 14 днів в пільговому обчисленні та роботу на прокурорсько-слідчих посадах з 25.05.2003 року по 31.07.2016 року (13 років 5 днів), виходячи із розрахунку 60 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, на підставі довідки № 18-437вих16 від 01.07.2016 року Прокуратури Луганської області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Міронова Г.М.

Судді Арабей Т.Г.

Геращенко І.В.