Справа № 803/560/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 р. Справа № 876/8303/16

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.,

за участю секретаря Мельничук Б. Б.

представника позивача Крючкова В. О.

представника відповідача Пивовар В. В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року по справі № 803/560/16 за позовом Державного підприємства "Поліське лісове господарство" до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 22 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в сумі 268346 грн та за штрафними санкціями в сумі 67086,50 грн, № від 22 січня 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності", на суму основного платежу в розмірі 322015 грн та за штрафними санкціями в сумі 80503,75 грн, № від 22 січня 2016 року яким підприємству нараховано пеню в сумі 658691,16 грн за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті, № від 25 січня 2016 року, яким до позивача застосовано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей на суму 1020 грн.

В обґрунтування позовних вимог ДП "Поліське ЛГ" вказує на протиправність висновків податкового органу, викладених в акті про результати позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" за період з 1 січня 2014 року до 1 квітня 2015 року (акт перевірки №1/03-06-22/37580075 від 5 січня 2016 року), щодо непідтвердження взаємовідносин із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія), оскільки остання ліквідована з 15 липня 2014 року. Позивач зазначає, що факт виконання господарських операцій із вищевказаним іноземним контрагентом повністю підтверджується первинним документами бухгалтерського та податкового обліку, а доводи ГУ ДФС є необґрунтованими та безпідставними.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області №, №, № від 22 січня 2016 року та № від 25 січня 2016 року.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що компанія, з якою у позивача було укладено договір, ліквідована з 15 липня 2014 року, а відтак по усіх поставках здійснених після 15 липня 2014 року, покупцем виступала якась інша фірма. Тобто відповідачем правомірно зроблено висновок про заниження позивачем доходів за 2014 рік на суму безповоротної фінансової допомоги на суму 1788972 грн. Зазначає, що компанія "ZORTEX BUSINESS LLP" після її ліквідації в липні 2014 року, була створена 30 вересня 2014 року. Зазначає, що посилання суду на новостворену компанію, як правонаступницю контрагента позивача є безпідставними, оскільки компанії, які відповідно до протоколу Позачергової наради партнерів компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" від 14 липня 2014 року, були присутніми на зборах і приєдналися до партнерства, були зареєстровані лише 30 вересня 2014 року

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення. Просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що ГУ ДФС в період з 17 грудня 2015 року до 28 грудня 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірки ДП "Поліське ЛГ" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з компанією ZORTEX BUSINESS LLP" за період з 1 січня 2014 до 1 квітня 2016 року, за результатами якої було складено акт №1/03-06-22/37580075 від 5 січня 2016 року.

За висновками акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення ДП "Поліське ЛГ":

1) пунктів 5, 7, 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290; підпунктів 14.1.11, 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, пунктів 135.1, 135.2, підпунктів 135.5.4, 135.5.5, 35.5.15, пункту 135.5, статті 135, пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 322015 грн, в тому числі: за 2014 рік на 322015 грн;

2) вимог Наказу Міністерства фінансів України від 7 лютого 2013 року №73 "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за №336/22868, вимог Розділу III "Зміст статей звіту про фінансові результати" Наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності "Зміст статей звіту про фінансові результати" із змінами та доповненнями та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 17 "Податок на прибуток" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2000 року №353 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 20 січня 2001 року за №47/5238, в порушення пунктів 1, 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року №138, Закону України від 21 вересня 2006 року №185-У "Про управління об'єктами державної власності" із змінами та доповненнями, пункту 153.3 статті 153 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено відрахування частини чистого прибутку за 2014 рік у сумі 268346 грн.

3) статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", по взаємовідносинах із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія) по контракту №ПЛГ-2013/1 від 3 липня 2013 року (із змінами та доповненнями);

4) статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", пункту 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю";

Позивачем 15 січня 2016 року за вих.№23 були подані заперечення на акт перевірки ГУ ДФС у Волинській області №1/03-06-22/37580075 від 5 січня 2016 року, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Волинській області листом від 20 січня 2016 року №301/10/03-20-22-05-13 висновки акту залишила без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі акту перевірки №1/03-06-22/37580075 від 5 січня 2016 року ГУ ДФС були прийняті оспорювані позивачем податкові повідомлення-рішення № від 22 січня 2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в сумі 268346 грн та за штрафними санкціями в сумі 67086,50 грн, № від 22 січня 2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності", на суму основного платежу в розмірі 322015 грн та за штрафними санкціями в сумі 80503,75 грн, № від 22 січня 2016 року яким підприємству нараховано пеню в сумі 658691,16 грн за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті, № від 25 січня 2016 року, яким до позивача застосовано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей на суму 1020 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, проте рішенням Державної фіскальної служби України №7413/6/99-99-10-01-04-25 від 5 квітня 2016 року в задоволенні скарги було відмовлено.

Як свідчить акт перевірки №1/03-06-22/37580075 від 5 січня 2016 року, податковий орган встановив здійснення позивачем зовнішньоекономічних операцій із фірмою-нерезидентом "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія). ГУ ДФС зазначає, що фірма "ZORTEX BUSINESS LLP" згідно з інформацією, викладеною на офіційному інтернет-сайті Великобританії, ліквідована з 15 липня 2014 року. Вказані обставини також підтверджуються листом Міністерства закордонних справ України.

На переконання відповідача, кошти в сумі 148817,54 доларів США, що надійшли від вищевказаної фірми-нерезидента в рахунок оплати за поставлений товар з 15 липня 2014 року, не можуть бути зараховані як оплата за поставлений товар. Вказані обставини, на думку податкового органу, свідчать про заниження ДП "Поліське ЛГ" доходів на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 1788972 грн, порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті.

3 липня 2013 року між ДП "Поліське ЛГ" як продавцем та фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP" (Великобританія) укладено зовнішньоекономічний контракт №ПЛГ-2013/1, предметом якого є поставка на умовах CPT, Одеса (згідно правил Інкторемс 2010) пиловника соснового в кількості 1000 м3. Загальна сума контракту становить 75000 доларів США. Платежі за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов'язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем. Поставка товару здійснюється залізнодорожним транспортом. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ за відповідними реквізитами. Строк поставки - до 31 грудня 2013 року. Зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв'язку дійсні при наявності однієї оригінальної печатки. Термін дії контракту - до 31 грудня 2013 року.

До вказаного контракту вносились зміни і доповнення від 7 жовтня 2013 року (додаток №1), від 11 грудня 2013 року (додаток №3), від 23 грудня 2013 року (додаток №4), від 26 грудня 2013 року (додаток №5), від 28 лютого 2014 року (додаток №6), від 31 березня 2014 року (додаток №7), від 7 квітня 2014 року (додаток №8), від 6 травня 2014 року (додаток №9), від 2 червня 2014 року (додаток №10), від 1 липня 2014 року (додаток №11), від 15 липня 2014 року (додаток №13), від 1 серпня 2014 року (додаток №14), від 24 вересня 2014 року (додаток №15), від 14 жовтня 2014 року (додаток №16), від 24 жовтня 2014 року (додаток №17), від 15 січня 2015 року (додаток №18).

На виконання умов вищевказаного контракту позивачем протягом 2013-2014 років здійснювались поставки деревини, що підтверджується рахунками фактури, специфікаціями до рахунків-фактур, вантажними митними деклараціями (ВМД) та накладними для вивезення товару водним транспортом.

Відповідно до підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 135.2 статті 135 ПК України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.211 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України - це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, відповідно до Митного кодексу України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" експорт (експорт товарів) - це продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України.

У відповідності до статті 82 Митного кодексу України експорт (остаточне вивезення) це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов'язань щодо їх зворотного ввезення.

Частиною 1 статті 246 Митного кодексу України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Приписами частини 1 статті 248 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Водночас за змістом підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, що не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією; г) заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості; ґ) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

За змістом підпункту 14.1.122. пункту 14.1. статті 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.

Згідно з пунктом 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Підпунктом (і) пункту 1 статті 3 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10 лютого 1993 року (набрала чинності 11 серпня 1993 року) термін "компетентний орган" означає, у відношенні Сполученого Королівства, Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Відповідно до частини 1 статті 4 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, для цілей цієї Конвенції термін "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року "138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року №138, передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що єдиною підставою для висновків податкового органу про заниження позивачем доходу за 2014 рік на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 1788972 грн стало те, що фірма "ZORTEX BUSINESS LLP" з 15 липня 2014 року ліквідована. При цьому підставою для таких висновків слугували інформація офіційного сайту Великобританії - Companies House, розміщеного за інтернет адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24 лютого 2015 року №630/17-200-490.

Вказує, що у матеріалах справи міститься лист фірми "ZORTEX BUSINESS LLP" від 27 квітня 2015 року, у якому вказано, що згідно Протоколу зборів партнерів Компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" від 14 липня 2014 року відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Обєднане Королівство Великобританія з Англії: WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom. Також про наявність діючої компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" з адресою розташування в Шотландії свідчить і інформація, викладена на офіційному сайті Великобританії - Companies House (http://wck2.companieshouse.gov.uk).

Таким чином, висновок податкового органу про реалізацію деревини невстановленим особам, спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Водночас надана суду первинна документація підтверджує факт господарських відносин позивача із фірмою "ZORTEX BUSINESS LLP"

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24 лютого 2015 року №630/17-200-490 як на безумовний доказ ліквідації компанії "ZORTEX BUSINESS LLP" є необґрунтованими. Так відповідно до зазначених вище положень ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України. Відтак інформація, яка може бути покладена в висновки податкового органу повинна бути викладена саме в такій офіційній довідці, а не взята з інших джерел необумовлених законодавством.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги по фірмі "ZORTEX BUSINESS LLP" за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що зазначено вище, не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним платежем.

Щодо висновків контролюючого органу щодо недотримання позивачем термінів розрахунків з нерезидентом та порушення порядку декларування валютних цінностей, то такі ґрунтувались виключно на висновках про ліквідацію фірми "ZORTEX BUSINESS LLP".

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Оскільки відповідачем не подано достатніх доказів на підтвердження правомірності своїх рішень, а позивачем подано документи на підтвердження правомірності його правовідносин з спірним контрагентом суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року по справі № 803/560/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2017 року