Справа № 826/13778/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Собківа Я.М. Сорочко Є.О. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київблагоустрій» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Київблагоустрій», Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування доручення і припису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Київблагоустрій», Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про: - визнання протиправним та скасування доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.06.2016р. № 278/06-16; - визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства «Київблагоустрій» від 25.06.2016р. № 1610585.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Комунального підприємства «Київблагоустрій» від 25.06.2016р. № 1610585. Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлене у формі доручення від 29.06.2016р. № 278/06-16.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Комунальне підприємство «Київблагоустрій» звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

20 лютого 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю бути присутнім на даному судовому засіданні та у зв'язку з підготовкою пояснень на доводи апелянта викладених в апеляційній скарзі.

Разом з тим, як вбачається з довіреності (а.с.91), ОСОБА_5 уповноважено п'ять представників на представництво її інтересів в судах. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 зазначений в позовній заяві та у вказаній довіреності, був завчасно повідомлений Київським апеляційним адміністративним судом про розгляд апеляційної скарги - 10 лютого 2017 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.127).

Також, слід зазначити, що клопотання про відкладення розгляду справи підписує представник позивача ОСОБА_6, однак зазначає в клопотанні представником позивача - саме ОСОБА_7

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що у представника позивача ОСОБА_7 було достатньо часу для підготовки пояснень на доводи апелянта.

Крім того, неможливість представника ОСОБА_6 з'явитись в дане судове засідання не позбавляє можливості інших чотирьох представників позивача представляти інтереси ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки таке відкладення може призвести до затягування строків розгляду справи, та, як наслідок, вчинення таких дій - порушення судом норм процесуального права.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.06.2016р. заступником начальника відділу № 2 Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Щербатюком О.Г. складено припис № 1610585, в якому зафіксовані порушення підпункту 20.1.1 п. 20.1 Правил благоустрою міста Києва, які є додатком до рішення Київської міської ради від 25.12.2008р. № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» та зобов'язано ДП «Ізюмінка» надати проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди.

29.06.2016р. Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято рішення (доручення) № 278/06-16 (вих. № 064-5911 від 29.06.2016р.) про вжиття заходів, шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: павільйону ДП «Ізюмінка» за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаних припису та доручення відповідачів, було вжито заходи з демонтажу павільйону за адресою: просп. Перемоги, 100д в м. Києві, в результаті чого, оформлені акти демонтажу від 04.07.2016р. № 16/4-07-01, від 07.07.2016р. № 16/7-07-01, від 08.07.2016р. № 16/8-07-01 та від 09.07.2016р. № 16/9-07-01 з описом майна.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних рішень відповідачів та зазначеними діями працівників Комунального підприємства «Київблагоустрій», позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини є Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV).

Згідно ст. 10 вказаного Закону, до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

У відповідності до ст. 34 Закону № 2807-IV, Правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

В силу ст. 40 Закону № 2807-IV, самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначають Правила благоустрою міста Києва, затверджені рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 року (далі - Правила).

У відповідності до п. 19.1 та п. 19.2 Правил, контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог вказаного вище Закону, Правил благоустрою міста Києва здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який виконує функції інспекції з питань благоустрою в місті Києві, іншими структурними підрозділами в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами. Департамент надає методичні рекомендації та координує діяльність всіх підприємств, установ та організацій у сфері благоустрою території міста.

Уповноважені працівники Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в межах здійснюваного контролю мають право залучати спеціалістів структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунальних підприємств, установ та організацій, об'єднань громадян (за погодженням з їхніми керівниками) для розгляду питань у сфері благоустрою території міста, вносити приписи з вимогою усунення порушень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою міста Києва, складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.п. 13.3.1 п. 13.3 розд. ХІІІ Правил, у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т.ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав'ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київблагоустрій» (далі - КП «Київблагоустрій») вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Відповідно до п. 13.3.3 Правил, рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Положенням про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Положення), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 27 січня 2011 року № 94 (зі змінами відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 1205), визначено, що до повноважень Департаменту належить, зокрема, здійснення контролю за станом благоустрою міста, а також контролю за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Києва.

Відповідно до покладених на нього завдань, Департамент вживає заходів щодо впорядкування об'єктів благоустрою міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів та споруд, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів тощо; виявляє тимчасові споруди, що розміщені без відповідної документації, та застосовує заходи впливу до власників відповідно до законодавства України та Правил благоустрою м. Києва.

Департамент має право, зокрема: - вимагати від підприємств, установ, організацій, суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, у власності або користуванні яких знаходяться території, будівлі споруди, інженерні мережі, транспортні магістралі тощо усунення виявлених порушень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою міста Києва, а також вживати заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства України у сфері благоустрою; - здійснювати контроль в межах компетенції за демонтажем безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів та споруд, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів тощо.

Підпунктом 5.101 п. 5 Положення встановлено, що Департамент, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.

Отже, виходячи з вищевикладених норм, колегія суддів дійшла висновку про те, що у Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наявна компетенція щодо прийняття рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а також здійснення контролю з питань благоустрою в місті Києві, в межах якого здійснюються перевірки об'єктів та у випадку виявлення причин й умов, які можуть спричинити порушення благоустрою, вживаються заходи для їх усунення.

В розумінні розд. І Правил благоустрою, тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Згідно ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Тобто, вказаними нормами чинного законодавства України визначені критерії, які відносять той чи інший об'єкт до тимчасових споруд.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки працівником Комунального підприємства «Київблагоустрій» з питань правомірності дій щодо встановлення тимчасових споруд в місті Києві у Святошинському районі біля станції метро «Святошин» складено припис від 25.06.2016р. № 1610585 по відношенню до ДП «Ізюмінка», за порушення положень пп. 13.3.1 п. 13 Правил благоустрою, а саме: у зв'язку з відсутністю проектно-дозвільної документації на тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1.

Так, згідно вказаного припису, у ДП «Ізюмінка» на час перевірки була відсутня дозвільна документація на розміщення споруди за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки, вказаний припис був винесений ДП «Ізюмінка», яке не є власником нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний припис вважається таким, що винесений не уповноваженій особі.

Даний висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим, оскільки інспектор наділений повноваженнями щодо винесення припису, як власнику виявленого елементу благоустрою, так і користувачу, особі, яка здійснила встановлення (розміщення) споруди (п. 13.3.1, 20.2.11 Правил).

В подальшому, після винесення припису до Комунального підприємства «Київблагоустрій» звернулось ДП «Ізюмінка» та зазначало про те, що виявлена інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» споруда є нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1. ДП «Ізюмінка», в свою чергу, є користувачем вказаного нерухомого майна, на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 19.11.2014р. № 1911/14, за яким ОСОБА_5 передала у користування ДП «Ізюмінка» нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення магазину.

Розглянувши звернення ДП «Ізюмінка», Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29.06.2016р. було прийнято рішення (доручення) № 278/06-16 (вих. № 064-5911 від 29.06.2016р.) про вжиття заходів, шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: павільйону ДП «Ізюмінка» за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас, з наданих учасниками процесу документів, неможливо ідентифікувати наявний об'єкт як капітальну будівлю (споруду), тобто, таку, що характеризується як штучно збудований на земельній ділянці самостійний об'єкт, що фундаментально пов'язаний з земельною ділянкою, використовується (або може використовуватись) за цільовим призначенням та переміщення якого без незрівнянної шкоди його призначенню неможливе.

Документальних доказів на підтвердження статусу спірної будівлі (споруди), саме як капітальної, а не тимчасової, зокрема: копії технічного паспорту, оформлення якого передбачено Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773), у зв'язку оформленням права власності на нерухоме майно, на підставі рішення суду від 18.09.2012р.; копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації (в разі наявності), матеріали справи не містять.

Наданий позивачем висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 05.07.2016р. № 10380/16-43, який складено на виконання заяви ОСОБА_5 від 30.06.2016р. не є підтвердженням того, що за своїми характеристиками споруда за адресою: АДРЕСА_1 є об'єктом нерухомого майна, оскільки, як вбачається з вказаного висновку, експертиза проводилася лише на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.09.2012р., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.04.2016р. та технічного паспорту на громадський будинок - магазин № АДРЕСА_1.

Однак, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2012 року було визнано лише право власності на нерухоме майно, яке було збудовано без оформлення в установленому порядку земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням, отриманням у встановленому порядку дозволів на проведення будівельних робіт.

Крім того, експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок.

Статтею 37 Закону України «Про місцеве самоврядування» закріплено власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою, зокрема: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, а також підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Поряд з цим, механізм присвоєння адрес у м. Києві визначено Положенням про реєстр адрес у м. Києві затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 року № 337/9394 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.13 Положення, право власності на інформаційні ресурси Реєстру адрес належить територіальній громаді міста Києва. Розпорядником та адміністратором Реєстру адрес від імені територіальної громади міста виступає Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі Служби Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Так, відповідно до п. 1.4 Положення, адреса - структурований опис сукупності реквізитів місця розташування об'єкта нерухомості на місцевості, що однозначно визначає даний об'єкт.

Як встановлено п. 4.16 Положення, присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам здійснюється розпорядженням відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Заявники подають заяву про присвоєння поштової адреси до дозвільного центру відповідної районної в місті Києві державної адміністрації.

Присвоєння поштових адрес іншим об'єктам нерухомого майна здійснюється наказом Департаменту містобудування та архітектури. Заявники подають заяву про присвоєння поштової адреси до Департаменту містобудування та архітектури через Міський дозвільний центр.

Таким чином, адреса є єдиною можливістю ідентифікувати об'єкт нерухомого майна, визначити його місце розташування та, відповідно, встановити чи дійсно оскаржуваний припис стосується саме об'єкту нерухомого майна.

Так, за допомогою сервісу Містобудівного кадастру м. Києва, який знаходиться у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), останнім була отримана інформація про те, що у м. Києві не існує об'єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Вказана адреса відсутня у містобудівному кадастрі м. Києва.

Водночас, листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради від 25.08.2016р. № 055-12281 було підтверджено вказану вище інформацію про те, що у м. Києві не існує об'єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.53).

Таким чином, доводи апелянта про те, що визначити реквізити місця розташування вказаної нерухомості позивача на місцевості неможливо, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що у позивача відсутнє зареєстроване в установленому порядку право власності/користування земельною ділянкою, на якій розташований вказаний ним об'єкт нерухомого майна, відсутні будь-які дозвільні документи на проведення будівельних робіт, тощо, тобто документів, які б дали змогу ідентифікувати вказану нерухомість, встановити можливість визначення її фактичного місцезнаходження, матеріали справи не містять, а тому визначити чи встановити природу виникнення нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 неможливо.

Отже, приміщення, зазначене в приписі, є тимчасовою спорудою.

Матеріали справи, також, не містять доказів укладання з третіми особами договорів оренди та/або придбання вказаної земельної ділянки, отримання земельної ділянки у користування на підставі рішення органу місцевого самоврядування, укладання позивачем як орендодавцем з третіми особами (орендарями) договорів оренди нерухомого майна (його окремих частин) за адресою: АДРЕСА_1, документальних доказів розміщення конкретних об'єктів господарської діяльності на території будівлі (споруди) за вказаною адресою.

Таким чином, позивачем не доведено наявність у нього проектно-дозвільних документів на розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим, вимоги про скасування припису від 25.06.2016р. № 1610585 та доручення від 29.06.2016р. № 278/06-16 є необґрунтованими, а тому безпідставно задоволені судом першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київблагоустрій» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Собків Я.М. Сорочко Є.О.
Повний текст постанови виготовлено 24.02.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Сорочко Є.О.

Собків Я.М.