Справа № 521/20000/16-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/68/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.,

при секретарі Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №065/16 від 25 листопада 2016 року, прийняту Заступником начальника Управління державного архітектурно будівельного контролю ОМР ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,0 грн., оскільки вважає зазначену постанову необґрунтованою, безпідставною та не підтвердженими належними доказами, у звязку з чим, на думку позивача, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні.

ОСОБА_1 зазначила, що 11 листопада 2016 року, без відповідного направлення для проведення позапланової перевірки - головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3, на підставі наказу начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №24ДАБК від 04 жовтня 2016 року та необхідності перевірки достовірності наведених даних у декларації про початок виконання будівельних робіт, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1, яка мешкає: м. Одеса, вул. Радіальна, 56.

За результатами перевірки 11 листопада 2016 року, головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 за відсутності ОСОБА_1 було складено: - акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому констатувала порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VІ; - припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому констатувала порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VІ. Та з метою усунення виявлених порушень, вимагає: 1. Усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 11 грудня 2016 року; - протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, та встановлена відповідальність за правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25 листопада 2016 року Заступником начальника Управління державного архітектурно - будівельного контролю ОМР ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 065/16 за якою останню було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 7 ст. 96 КУпАП за порушення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

З 01 вересня 2015 року почав діяти Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» № 320-VІІІ від 09 квітня 2015 року згідно якого органи Державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, відповідно до чинного законодавства, мають суттєві повноваження та механізми впливу для запобігання правопорушень у сфері містобудівної діяльності.

Однак, аналіз судової практики свідчить про значну кількість справ, розгляд яких довів правову необізнаність, а інколи і недостатню компетентність суб'єктів містобудівної діяльності як з боку державних органів так і з боку приватних осіб.

Вищий Адміністративний Суд України 18 вересня 2015 року Прийняв Постанову Пленуму № 21 «Про огляд практики розгляду справ, які виникають зі спорів у сфері містобудування та архітектурної діяльності» в якої проаналізував основні проблемні питання у правозастосуванні цієї категорії спорів.

Виходячи з наведеного була порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема:

Складання протоколу про адміністративне правопорушення «заочно» - без присутності особи порушника ОСОБА_1.

Не роз'яснення або не належне роз'яснення особі її прав та обов'язків відповідно до ст. 268 КУпАП. Не роз'яснення особі ст. 63 Конституції України.

Об'єктивною стороною в правопорушенні передбаченому ч. 7 ст. 96 КУпАП є виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів II категорії складності.

ОСОБА_1 неодноразово подавала декларацію про початок виконання будівельних робіт на «Реконструкція літньої кухні літ. «Б», «б» і сараю літ «З» для розміщення індивідуального житлового будинку», за адресою: м. Одеса, вул. Радіальна, 56, спочатку до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, а потім до Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР і кожного разу Декларацію про початок виконання будівельних робіт повертали на доопрацювання з різних підстав, (лише Управлінням двічі була повернута декларація на доопрацювання з різних підстав).

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник - ОСОБА_1 через центр надання адміністративних послуг в черговий раз подавала декларацію, яку знову повертали на доопрацювання, але уже з інших підстав і так по колу по сьогоднішній день неможливо провести реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.

Позивач вважає, що не може нести відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у декларації про початок виконання будівельних робіт, яку повернуто, оскільки така не може вважатися поданою.

Посилаючись на ч. 2 ст. 41 закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів, на пп. 1, 5 порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011року №553 позивач просить задовольнити ї позов.

Відповідач - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надала до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на те, що постанова та накладене адміністративне стягнення винесена законно у відповідності вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VІ від 17 лютого 2011 року, суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених ст. 7 Закон № 3038-VІ, здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських

рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Положеннями статей 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частинами першою та другою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена відповідальність громадян та посадових осіб за: порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва; порушення законодавства під час планування і забудови територій; невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, відповідно.

Згідно ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Позивач під найменуванням позову помилково зазначає наступну назву оскаржуваної постанови: «про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Також, позивач в тексті позову помилково посилається на Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 735).

Згідно з п. 1 загальних положень Порядку № 735, порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 208/94-ВР від 14 жовтня 1994 року.

Згідно положень Закону № 208/94-ВР, він встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п. 1. ст. 1 Закону № 208/94-ВР, правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Виходячи з наведеного, сфера застосування по колу осіб Порядоку № 735 та Закону № 208/94-ВР не розповсюджується на фізичних осіб (громадян, посадових осіб).

У постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року № 816/6496/13а, на яку посилається позивач, зазначено що колегія суддів ВСУ розглянула заяву юридичної особи Приватної агрофірми «Агроінвест» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України, посилаючись на неоднакове застосування касаційним судом абз. 1, п. 4, ч. 2, ст. 2 Закону № 208/94-ВР та ч. 8 ст. 36 Закону № 3038-VІ, в якій (заяві) просила скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. Тобто неоднакового застосування судом норм матеріального права, що розповсюджуються виключно на юридичних осіб (Закон № 208/94-ВР), та норм матеріального права, що розповсюджуються як на юридичних, так і на фізичних осіб (Закон № 3038-VI).

Посилання позивача на пункти 1 та 5 Порядку 553 у неактуальній редакції, що була змінена постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 778, є простим переписуванням окремих частин Постанови ВСУ, не перевіряючи чинність норм в момент складання позову.

Пунктом 7 чинного Порядку 553 закріплено виключний перелік підстав для проведення позапланової перевірки органом державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно, одною з підстав є: необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Позивач зазначає, що проведення позапланової перевірки здійснено без відповідного направлення, що не відповідає дійсності. Відповідне направлення на проведення позапланової перевірки від 01 листопада 2016 року № 000101 з строком дії направлення з 07 листопада 2016 року до 11 листопада 2016 року було пред'явлено в момент проведення перевірки та на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси відповідну копію було надано 03 лютого 2017 року з матеріалами справи до суду.

Зазначене у Постанові ВСУ розширене поняття «подання декларації», а саме: як складову підстав для відповідальності за повноту та достовірність даних включає і реєстрацію органом державного архітектурно-будівельного контролю, та те що така не може вважатись поданою та бути підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої Законом № 208/94-ВР (тобто по відношенню до юридичних осіб) за порушення норм Закону № 3038-VІ;

- по-перше, не спростовує підстави для проведення відповідної позапланової перевірки,

- по-друге, під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 фактично розпочато будівельні роботи, вказані у декларації про початок виконання будівельних робіт № 01-16/245 д/д від 27 жовтня 2016 року, що є порушенням ч. 1 ст. 36 Закону № 3038-VІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 3038-VІ, право на виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІП категорій складності, надається замовнику після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Зазначене позивачем підтримується у позові, посилаючись на синонімічну норму п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VІ, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.

Виконання будівельних робіт без реєстрації відповідної декларації позивачем у позові не спростовується. Позивачем по суті позову заперечується проти притягнення до відповідальності за недостовірність даних, а фактично постановою по справі про адміністративне правопорушення № 065/16 від 25 листопада 2016 року позивача притягнуто до відповідальності за інше порушення.

У позові позивач наводить ч. 6 та ч. 7 ст. 96 КУпАП, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації. Вказана норма матеріального права складається з двох визначених альтернативних гіпотез. Позивач заперечує проти застосування другої, коли фактично суб'єкт владних повноважень застосував першу гіпотезу.

Таким чином, відповідач доводить суду наявність об'єктивної сторони в складі правопорушення.

Як зазначено в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері будівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та протоколі про адміністративне правопорушення, відповідну перевірку з складанням акту, припису про усунення та протоколу, проведено із залученням начальника відділу ЖКГ та благоустрою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Радіальна, 56.

З огляду на вищенаведене, постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена на підставі та за результатом всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, постанова є законною та обґрунтованою.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 11 листопада 2016 року, головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3, на підставі наказу начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №24ДАБК від 04 жовтня 2016 року та необхідності перевірки достовірності наведених даних у декларації про початок виконання будівельних робіт (вх. № 01-16/245 від 27 жовтня 2016 року), проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1, яка мешкає: м. Одеса, вул. Радіальна, 56.

За результатами перевірки 11 листопада 2016 року, головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 за відсутності ОСОБА_1 було складено: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому констатувала порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VІ; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому констатувала порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VІ. Та з метою усунення виявлених порушень, вимагає: Усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 11 грудня 2016 року; протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI,

та встановлена відповідальність за правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25 листопада 2016 року Заступником начальника Управління державного архітектурно - будівельного контролю ОМР ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 065/16 за якою останню було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 7 ст. 96 КУпАП за порушення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 96 КУпАП Діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 96 КУпАП діяннями на які йде посилання в ч. 7 ст. 96 КУпАП є Виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації.

ОСОБА_1 неодноразово подавала декларацію про початок виконання будівельних робіт на «Реконструкція літньої кухні літ. «Б», «б» і сараю літ «З» для розміщення індивідуального житлового будинку», за адресою: м. Одеса, вул. Радіальна, 56, спочатку до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, а потім до Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР і кожного разу Декларацію про початок виконання будівельних робіт повертали на доопрацювання з різних підстав, (лише Управлінням двічі була повернута декларація на доопрацювання з різних підстав).

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник - ОСОБА_1 через центр надання адміністративних послуг в черговий раз подавала декларацію, яку знову повертали на доопрацювання.

Декларація про початок виконання будівельних робіт повернута позивачу на доопрацювання і повторно ним не подана.

За п. 8 ст. 36 Закону №3038-VІ замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до постанови колегії суддів Верховного суду України від 2 червня 2015 року № 816/6496/13а поняття «подання декларації» як складова підстав для відповідальності за повноту та достовірність зазначених в ній даних включає і реєстрацію (прийняття) інспекцією цієї декларації. У разі використання інспекцією свого права на відмову у реєстрації декларації та повернення її для виправлення виявлених недоліків, така декларація не може вважатися поданою та бути підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої законом №208/94-ВР за порушення норм закону. За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду касаційної інстанції, який погодився із законністю накладення на позивача штрафу за недостовірність наведених у декларації даних, є неправильним, незаконним, у зв'язку з чим вказане судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий касаційний розгляд.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом під час розгляду позову встановлені обставини, які підтверджують позов, та які враховуються судом при винесенні постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти таке рішення: «скасовує постанову і закриває справу».

Відповідно до ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 254, 268, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 8, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 065/16 від 25 листопада 2016 року, винесену заступником начальника Управління державного архітектурно будівельного контролю ОМР ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,0 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Гуревський В.К.