Справа № 817/1871/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2017 року Р і в н е №817/1871/16

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сала А.Б., за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Ковальчук С.Л.,

третьої особи на строні відповідача - ТОВ "Кредитні ініціативи": представник не прибув,

третьої особи на строні відповідача - ОСОБА_3: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
доКостопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання незаконними дій,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 до Костопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про (з урахуванням клопотання про зміну предмета позову):

- визнання недійсним та неналежним у виконавчому провадженні ВП №45919234 висновку про вартість об'єкта незалежної оцінки квартири АДРЕСА_1, проведену ФОП "Грінчук Аліса Петрівна" на підставі договору про надання послуг щодо проведення незалежної оцінки №06/10-04.04.2016 від 04.04.2016, укладеного з ТОВ "Кредитні ініціативи";

- визнання незаконним та скасування акту опису й арешту квартири АДРЕСА_1 від 22.03.2016;

- визнання незаконною та скасування постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 22.03.2016;

- визнання передачі на реалізацію арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, незаконною;

- визнання електронних торгів, оформлених протоколом №179917 від 01.07.2016 з реалізації квартири АДРЕСА_1 такими, що проведені з порушенням вимог закону;

- визнання недійсним протоколу №179917 від 01.07.2016 з реалізації квартири АДРЕСА_1.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року №17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції", відповідно до якої Міністерство юстиції є правонаступником, зокрема, Державної виконавчої служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016 №569/5, яким, зокрема, Відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції введено до складу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив процесуальну заміну відповідача - Відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції правонаступником - Костопільським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Ухвалою від 16.02.2017 суд закрив провадження у даній справі в частині позовних вимог про: визнання електронних торгів, оформлених протоколом №179917 від 01.07.2016 з реалізації квартири АДРЕСА_1 такими, що проведені з порушенням вимог закону; та визнання недійсним протоколу №179917 від 01.07.2016 з реалізації квартири АДРЕСА_1.

Вирішуючи даний спір в частині решти позовних вимог суд врахував наступне.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду оскаржуючи дії державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП №45919234 щодо примусового виконання виконавчого напису №7871 від 09.12.2014 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., зокрема, дій щодо незалежної оцінки об'єкта нерухомості, акту опису й арешту квартири, постанови про призначення експерта, а також щодо передачі на реалізацію арештованого майна.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є боржником у вказаному виконавчому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Так, встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України не зловживаючи ними.

Відповідно до частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України строки звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод та інтересів особи, за загальним правилом, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено спеціальні строки звернення до суду. Так, позовну заяву може бути подано до суду:

- у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Дана норма закону означає, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, 22.03.2016 в межах виконавчого провадження ВП №45919234 державним виконавцем описано та накладено арешт на квартиру №32 у будинку №2, що знаходиться на вул. скляній у місті Костопіль Рівненської області, про що складено акт опису й арешту майна (а.с.45-48).

22.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №45919234, яка надсилалась позивачу згідно супровідного листа в матеріалах справи від 24.03.2016 №2695 (а.с.49-50).

Суб'єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_6 було складено звіт про оцінку 3-к. житлової квартири №32 загальною площею 61,92 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Копія висновку про вартість майна, а саме: квартири №32, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, направлялась позивачу за листом від 21.04.2016 №3571, що підтверджується поштовою квитанцією про відправлення рекомендованого листа 22.04.2016 №422 (а.с.51-53).

16.05.2016 державним виконавцем було сформовано заявку на реалізацію арештованого майна та разом з відповідним пакетом документів направлено на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

В подальшому, державним виконавцем отримано протокол проведення електронних торгів №1799417 від 01.07.2016, згідно якого майно належне позивачу, а саме: квартира АДРЕСА_1 реалізовано; у зв'язку з чим 08.08.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45919234 з примусового виконання виконавчого напису №7871 від 09.12.2014 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А.

З матеріалів справи встановлено, що 27.07.2016 представник позивача ОСОБА_7 звернулася до відповідача для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису нотаріуса від 09.12.2014 (а.с.4).

На примірнику копії заяви від 27.07.2016 представник позивача вказала про ознайомлення з відповідними матеріалами зазначивши про отримання 01.08.2016 копій документів: 1) заявки на реалізацію від 06.05.2016; 2) заяви про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2016; 3) висновку про вартість об'єкта незалежної оцінки від 04.04.2016; 4) протоколу про проведення електронних торгів від 08.07.2016; 5) акту оцінки від 07.06.2016; 6) постанови про призначення експерта від 22.03.2016; 7) акту опису і арешту майна від 22.03.2016.

З викладеного вище слідує висновок, що після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження та отримання копій документів представником позивача 01.08.2016 позивачу було відомо про існуючі обставини виконавчого провадження.

Таким чином, право на звернення до суду із позовом про оскарження відповідних дій державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП №45919234 виникло у позивача ще з 01.08.2016, а саме з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про відповідні обставини, що слугували підставою для звернення позивача до суду, відтак, перебіг 10-денного строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України, наразі розпочався з 02.08.2016 та закінчився 11.08.2016.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р.) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Згідно правової позиції, викладеної у пункті 15 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3, у разі порушення строку, встановленого частиною другою статі 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує приписи статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, приписи статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України дозволяють суду визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для звернення до суду з позовом визнаються об'єктивні та непереборні обставини, що не залежать від волі особи.

Однак, жодних заяв чи клопотань про поновлення строку звернення до суду позивач не заявив, як не навів відповідних підстав пропуску строку звернення до суду у позовній заяві.

За таких обставин, суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлення процесуального строку за відсутністю повідомлення позивачем суду про відповідні обставини.

Відповідно до частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 165, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_4 до Костопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи", ОСОБА_3 в частині:

- визнання недійсним та неналежним у виконавчому провадженні ВП №45919234 висновку про вартість об'єкта незалежної оцінки квартири АДРЕСА_1, проведену ФОП "Грінчук Аліса Петрівна" на підставі договору про надання послуг щодо проведення незалежної оцінки №06/10-04.04.2016 від 04.04.2016, укладеного з ТОВ "Кредитні ініціативи";

- визнання незаконним та скасування акту опису й арешту квартири АДРЕСА_1 від 22.03.2016;

- визнання незаконною та скасування постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 22.03.2016;

- визнання передачі на реалізацію арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, незаконною.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Сало А.Б.