Справа № 803/1809/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року № 876/1175/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (Луцького гарнізонного військового госпіталю) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення відшкодування за моральну шкоду,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (Луцького гарнізонного військового госпіталю) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення відшкодування за моральну шкоду шкоди.

Позивач просив визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті щомісячної додаткової грошової винагороди;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 19.01.2016 по 03.10.2016;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 відшкодування за моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова командира військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування йому щомісячної додаткової грошової винагороди є протиправною, оскільки рішенням суду було скасовано пункт 1 наказу від 19.01.2016 № 2 про оголошення догани, в зв`язку з наявністю якої така допомога йому не виплачувалася.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування усіх обставин та належної оцінки доказів.

Зокрема, судом не враховано, що до оголошення догани йому щомісячно виплачувалася премія. Виплата щомісячної додаткової винагороди була припинена на підставі отриманої догани. Оскільки пункт 1 наказу від 19.01.2016 № 2 про оголошення догани було в судовому порядку скасовано, відповідач зобов`язаний компенсувати додаткову грошову винагороду у вигляді премії, починаючи з дня винесення наказу про оголошення догани

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

В справі встановлено, що ОСОБА_1 з 03.10.2011 по 19.10.2016 працював лікарем на посаді начальника неврологічного відділення військової частини НОМЕР_1 Луцького гарнізонного військового госпіталю), тимчасово, до укомплектування посади військовослужбовцем.

19.01.2016 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2 ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків чергового частини по контролю за несенням служби черговою зміною та дотримання госпітального режиму хворими в порушення Інструкції чергового військової частини, затвердженої наказом від 25.12.2015 № 116.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2016, яка набрала законної сили, у справі №161/2120/16-а скасовано пункт 1 наказу № 2 від 19.01.2016 командира військової частини НОМЕР_1 щодо накладення на ОСОБА_1 догани.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2016 № 66 «Про заохочення особового складу військової частини НОМЕР_1 з нагоди святкування Дня незалежності України» з ОСОБА_1 знято раніше накладену догану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 210 від 19.10.2016 працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 , начальника неврологічного відділення, який перебував на посаді на умовах строкового трудового договору до укомплектування посади військовослужбовцем, звільнено з 19.10.2016 відповідно до п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

19.10.2016 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою про виплату йому щомісячної додаткової грошової винагороди з дня винесення наказу про оголошення догани, тобто з січня 2016 року.

Листом від 26.10.2016 № 1392 ОСОБА_1 повідомлено, що за період з січня по серпень 2016 року йому нараховано і виплачено всі гарантовані першочергові виплати, передбачені Колективним договором між адміністрацією і профспілкою організацією військової частини НОМЕР_1 на 2016-2020 роки.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для виплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди, оскільки преміювання працівників провадиться відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи, в межах фонду оплати праці, затвердженого в кошторисах та за рішенням органу вищого рівня. Суд не вправі зобов`язувати командира військової частини НОМЕР_1 до вчинення дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки на його власний розсуд та його рішенням.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку спірним правовідносинам, враховує наступне.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічна служба» в розумінні пункту 15 частини першої статті 3 КАС України це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з матеріалами справи, зокрема, копії трудової книжки, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 185 від 03.10.2011, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу за строковим трудовим договором тимчасово, на вакантну посаду начальника неврологічного відділення до укомплектування даної посади військовослужбовцем з 03.10.2011.

Позивач не мав статусу військовослужбовця Збройних Сил України, а як цивільна особа виконував обов`язки начальника неврологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ).

Враховуючи матеріали та обставини справи в їх сукупності, апеляційний суд прийшов до висновку, що посада начальника неврологічного відділення Луцького гарнізонного військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 , на якій перебував позивач, не є посадою державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень, а робота на ній не належить до службової (публічної) діяльності.

Тому спірні правовідносини, які склалися між військовою частиною НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , не пов`язані з питаннями прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з неї, а стосуються підстав та умов строкового трудового договору (виплата щомісячної додаткової грошової винагороди). Спір, що виникає із таких правовідносин, має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Стягнення відшкодування за моральну шкоду при наявності для цього правових підстав також може бути вирішено в порядку ЦПК України.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року (реєстраційний номер рішення 57731719), яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов`язковою при вирішенні подібних справ судами нижчих інстанцій.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, вона підлягає скасуванню з прийняттям ухвали про закриття провадження у справі з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 157, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 203, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 803/1809/16 скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський