Справа № 487/5730/16-а
Суддя: Карташева Т. А.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/5730/16-а
Провадження №2-а/487/69/17
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.02.2017 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

із секретарем Єлишевою А.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 Геннадійвича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, постанову серії ПС2 №172810 від 21.10.2016 р. скасувати.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 02.11.2016 р. приблизно о 01.40 год. він керував автомобілем НОМЕР_1, був зупинений інспектором поліції ніби за рух у крайній лівій смузі, проте це не відповідає дійсності, оскільки керуючись пунктом 11.2 ПДР він рухався як умога ближче до правого краю проїжджої частини дороги. Інспектор не опитав свідків, не здійснював відеофіксацію подій, проте склав постанову у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтрмав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач, який неоднарозово викликався до суду, до судового засідання не з*явився, надавши письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02.11.2016 року інспектор 1 роти батальйону УПП в м. Херсон молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 058525 від 02.11.2016 року. Суть адміністративного правопорушення, згідно постанови, полягала в тому, що 02.11.2016 р. о 02.05 год. позивач, керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2, на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 рухвався у крайній лівій смузі, не маючи намір здійснити поворот ліворуч, в той час коли права смуга для руху була не зайнята, чим порушив п. 11.2 Правил дорожнього руху, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно п. 11.2 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Між тим, на думку суду, жодним доказом наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена не була.

В судовому засіданні позивач заперечував проти вчинення правопорушення та наполягав на тому, що він, керуючись пунктом 11.2 ПДР, рухався як умога ближче до правого краю проїжджої частини дороги, не визнавав себе винним під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У такому разі інспектор патрульної поліції, відповідно до вимог ч.5 ст. 258 КУпАП, зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення, який повинен був бути додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач мав би право надати свої пояснення, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності; надати інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, у порушення ч. 5 ст.258 КУпАП, посадовою особою патрульної поліції такий протокол не складався.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, відповідачем не доведений, оскільки відповідачем не надано жодного доказу, визначеного ст. 251 КУпАП. Письмові заперечення відповідача проти позову в розумінні ст. 251 КУпАП не є доказом, що підтверджує наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова інспектора 1 роти батальйону УПП в м. Херсон молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ПС2 № 058525 від 02.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Разом з цим, суд не приймає доводи позивача щодо безпідставного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу із посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015.

Відповідно до висновків, викладених у даному рішенні, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Такий висновок ґрунтувався на тому, що до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, не відносяться правопорушення передбачені ст.122 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 17, 18, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 Геннадійвича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову, складену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №058525, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.А. Карташева