Справа № 340/31/17
Суддя: Бучинський А. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року смт Верховина Справа№ 340/31/17

Провадження № 2-а/340/15/17

суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до положень ст.183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати з березня 2007 року по лютий 2012 року включно, одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 посадових окладів, компенсації за 120 днів не використаних відпусток, винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2006 №212, нарахованої йому в листопаді 2007 року, скасування рішення суб'єкта владних повноважень від 19.12.2016 №45-03.

Просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, в редакції чинній на день її призначення 24.02.2012, з урахуванням заробітної плати з березня 2007 року по лютий 2012 року включно, одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 посадових окладів, компенсації за 120 днів не використаних відпусток, винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2006 №212, нарахованої йому в листопаді 2007 року, та з урахуванням складових заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) виходячи з розміру 80 % від складових заробітної плати з врахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016. Однак, в цій частині вимоги розглядаються в межах шестимісячного строку для захисту права, з врахуванням винесеної судом ухвали від 22.02.2017 про залишення без розгляду в частині позовних вимог, тобто щодо покладення обов'язку на відповідача здійснити такий перерахунок з 26.07.2016.

Крім цього, просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, якою підвищено розмір посадового окладу працюючого державного службовця по аналогічній посаді з 01.12.2015 та врахувати в повному обсязі надбавки за високі досягнення у праці, премії на момент призначення пенсії та прокоригувати ці виплати на рівень зростання посадового окладу. Перерахунок пенсії просить здійснити без зміни базового місяця, та зобов'язати відповідача здійснювати виплату пенсії в майбутньому. Постанову суду просить допустити до негайного виконання.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 йому управлінням Пенсійного фонду з 24.02.2012 призначено пенсію державного службовця по інвалідності в розмірі 80% від складових заробітної плати за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією.

09.12.2016 він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії з моменту призначення з врахуванням довідки про його заробітну плату за період з березня 2007 року по лютий 2012 року включно, виплаченої в лютому 2012 року одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 посадових окладів, яка була передбачена ст.37 Закону №3723-ХІІ, компенсації за 120 днів не використаних відпусток, а також винагороди згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2006 №212, нараховану йому в листопаді 2007 року, з яких були проведені утримання на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При перерахунку слід було врахувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 та ухвалу цього ж суду від 21.09.2016, які знаходяться в його пенсійній справі, щодо перерахунку пенсії в розмірі 80% від суми заробітної плати, з врахуванням матеріальноїдопомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, з яких сплачено збір на обов'язкове пенсійне страхування. Також, просив провести перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати,особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013.

Рішенням від 19.12.2016 №45/03 відповідачем йому відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. Таку відмову вважає необґрунтованою, а дії відповідача неправомірними та такими, що порушують та обмежують його права, передбачені чинним законодавством.

Зокрема зазначив, що він має право на обрахування розміру пенсії виходячи із розміру заробітної плати за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією. Оскільки до грошового забезпечення за неповний лютий 2012 року йому було включено одноразову грошову допомогу у разі виходу на пенсію в розмірі 10 посадових окладів, компенсацію за 120 днів не використаних відпусток, а також в листопаді 2007 року виплачено винагороду згідно з Постановою КМ України від 24.03.2006 р. №212, і з них здійснювалося відрахування страхових внесків, а тому переконаний, що такі підлягають включенню до розміру його пенсійного забезпечення. В підтвердження своєї позиції посилається на відповідну правову позицію Верховного Суду України у постанові від 14.05.2013.

Крім цього переконаний, що має право на перерахунок пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 01.12.2015 №1013, у зв'язку із встановленням нових розмірів посадових окладів. При цьому вважає, що до нього мають застосовуватися положення Закону України «Про державну службу» чинного на момент призначення йому пенсії. Новий закон погіршує його становище, а відтак суперечить ст. 22 Конституції України та не може застосовуватися до спірних правовідносин. Зазначив, що відповідач не правильно трактує дію закону в часі, а тому просить адміністративний позов задовольнити.

У відповідності до положень ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченогопровадженнясуддеюодноособово, без проведення судового засідання та викликуосіб, якіберуть участь у справі.

Відповідач подав до суду заперечення, у якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, вважає свою відмову у перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії законною, оскільки законних підстав для перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за лютий 2012 року немає, так як така була розрахована за вибором позивача за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією за період з 01.02.2007 по 31.01.2012 включно, і таке відповідає вимогам чинного законодавства. Щодо перерахунку пенсії з урахуванням одноразових виплат та компенсації за невикористані відпустки, то згідно абзацу 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу»,вважає такі не становлять складової заробітної плати та не підлягають включенню до розміру пенсійного забезпечення. Крім цього, на одноразову грошову допомогу у зв'язку із виходом на пенсію не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, грошова компенсація за невикористані відпустки та надбавка у 2007 році лише оподатковувалися в частині, та з них частково стягувалися внески на соціальне страхування.

Щодо перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати,особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013, зазначив, що з 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII у зв'язку із чим положення Закону №3723-ХІІ, на які посилається позивач втратили свою чинність. Відповідно до ст.90 чинного Закону України «Про державну службу», з 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положення якого не передбачають підстав для перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців. Тому вважає, що оскільки позивачем подано заяву про перерахунок пенсії в грудні 2016 року після змін у законодавстві, що регулює пенсійне забезпечення державних службовців, відтак підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача немає. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 внесені зміни у постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, а саме виключено п.4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. А тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, і вказані обставини підтверджуються запереченнями відповідача, позивач перебуває на обліку в Косівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та відповідно до розпорядження від 14.03.2012 №371йому з 24.02.2012 призначено пенсію по інвалідності у розмірі 80% від суми заробітної плати на підставі довідки №58 про заробітну плату за період з 01.02.2007 по 31.01.2012.

Згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 до сум заробітної плати для обчислення пенсії з 16.06.2015 включено матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, з яких сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

09.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою (а.с.22-23) щодо перерахунку пенсії, а саме врахування до його пенсії заробітної плати з березня 2007 року по лютий 2012 року включно, одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 посадових окладів, компенсації за 120 днів не використаних відпусток, винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2006 №212, нарахованої йому в листопаді 2007 року та з урахуванням складових заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) виходячи з розміру 80 % від складових заробітної плати, з врахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, якою підвищено розмір посадового окладу працюючого державного службовця по аналогічній посаді з 01.12.2015 та врахувати в повному обсязі надбавки за високі досягнення у праці, премії на момент призначення пенсії прокоригувавши ці виплати на рівень зростання посадового окладу.

Листом від 19.12.2016 №45/03 (а.с.20), Косівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку його пенсії на підставі заяви від 09.12.2016 з підстав того, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 внесено зміни у постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, а саме виключено п.4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Щодо неврахування грошової винагороди виплаченої в листопаді 2007 року, то вона маєразовий характер і з довідки невідомо чи проводилися відрахування страхових внесків, заробітну плату в січні-лютому 2012 року не враховано, так як на день виходу на пенсію як державного службовця 24.02.2012 не була ним отримана. Також зазначено, що з приводу призначення та перерахунку пенсії позивачу, вони звернулися до управління ПФ України в м. Івано-Франківськ для проведення зустрічної перевірки.

Згідно поданих до суду заперечень, відповідач свою позицію щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу аргументував дещо ширше, зокрема з наведених судом раніше підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними нормативно-правовими актами, які регулювали порядок призначення пенсії позивачу станом на 24.02.2012 були Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закон України «Про державну службу» в редакції 1993 року (далі закон N 3723-XII), які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців були встановлені Законом України «Про державну службу» N 3723-XII.

Відповідно до Закону N 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 37 цього Закону передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Також перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу»N 3723-XII визначала умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати повинні бути сплачені страхові внески.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1, затверджена форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та яка вказує на необхідність пенсійного органу врахувати «Інші виплати»..

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску також є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців). Тобто працівники, які працюють - перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами та підлягають загальнообов'язковому держаному соціальному страхуванню.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 у справі №21-134а14. З вказаною правовою позицією кореспондується і названа позивачем правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.05.2013.

Як вбачається з довідки відповідача про нараховану та виплачену грошову винагороду, відповідно до Постанови КМ України від 24.02.2003 №212, ОСОБА_1 за листопад 2007 року нарахована грошова винагорода у розмірі 9457,00 грн. (а.с.19).

Згідно з Порядком видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №212, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків (далі - грошова винагорода) видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років. Пунктом 4 даного порядку встановлено, що сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Із представлених суду заперечень, відповідачем визнається той факт, що із виплаченої позивачу грошової винагороди у листопаді 2007 року, в межах визначених на той час чинним законодавством, здійснювалися відрахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

За таких обставин, оскільки позивачу дійсно була виплачена грошова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2012 №212 у листопаді 2007 року, з якої були фактично нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому дана виплата повинна була бути включена відповідачем при нарахуванні 24.02.2012 його пенсійного забезпечення. А відтак відповідачем було протиправно відмовлено у зверненні позивача щодо здійснення перерахунку раніше призначеного розміру пенсії, у зв'язку із чим така відмова підлягає скасуванню, з покладенням обов'язку на відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цих виплат в межах шестимісячного строку, що передує зверненню позивача до суду з 26.07.2016. Тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

При вирішенні позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з березня 2007 року по лютий 2012 року включно, отриманої в лютому одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 посадових окладів, компенсації за 120 днів не використаних відпусток, та з урахуванням складових заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією) виходячи з розміру 80 % від складових заробітної плати з врахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016, суд виходить з наступного.

Постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» ( в редакції на час призначення позивачу пенсії) передбачала, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), які включаються в заробіток для обчислення пенсії визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією.

Як встановлено судом, розмір пенсії позивача на час її призначення визначався виходячи із представленої ним довідки від 23.02.2012№58 про заробітну плату за період з 01.02.2007 по 31.01.2012, тобто за 60 місяців.

Відтак позивач особисто вибрав спосіб розрахунку та призначення пенсії, який не пов'язаний із останніми місяцями роботи перед звільненням, а полягає у визначенні розміру пенсії виходячи із отримуваного грошового забезпечення протягом будь-яких 60 місяців його роботи.

За таких обставин, оскільки на момент призначення пенсії позивач особисто вибрав період з 01.02.2007 по 31.01.2012, що становить 60 календарних місяців його роботи підряд, тому підстав для перерахунку його пенсії з врахуванням отримуваних ним доходів у інші періоди у суду немає. В тому числі не підлягають врахуванню під час розрахунку пенсії і отримані позивачем в лютому 2012 року одноразова грошова допомога у зв'язку із виходом на пенсію, компенсація за 120 днів не використаних відпусток.

Більш того, як уже зазначалося судом, врахуванню в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії підлягають отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. В той же час, як встановлено судом, і дані обставини випливають із Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 р. №1170, відрахування внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування з одноразової грошової допомоги у зв'язку із виходом на пенсію не здійснюється.

А тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними, а відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії законною.

Крім цього, суд вважає безпідставними вимоги позивача про покладення обов'язку на відповідача здійснювати перерахунок з урахуванням раніше прийнятих судових рішень, так як відповідно до ст.14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, виконуються окремо від інших рішень, і у випадку їх невиконання наступає відповідальність передбачена законодавством.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету МіністрівУкраїни «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013, суд виходить з наступного.

Дійсно, на момент призначення позивачу пенсії, пенсійне забезпечення державних службовців регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, в статті 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 травня 2016 року, відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім цього, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01 грудня 2015 року. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено внести до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 зміни, а саме: пункт 4 виключити; абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Вказані зміни застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25 січня 2012 року за №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Отже, передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Таким чином, оскільки постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 і виключено пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 травня 2016 року взагалі відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, то відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії, суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у відповідача були відсутні законодавчі підстави для здійснення перерахунку його пенсії у зв'язку із збільшенням посадових окладів працюючих державних службовців з відповідним корегуванням надбавок за високі досягнення у праці, премії на момент призначення пенсії на рівень зростання посадового окладу, у зв'язку із чим його вимоги є необґрунтованими, а заявлений адміністративний позов в цій частині підлягає відхиленню внаслідок його безпідставності.

В той же час, слід зазначити, що предметом спору у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугою років. У свою чергу, предметом доказування є обставини, які мають значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Враховуючи те, що відмова відповідача у здійсненні позивачу перерахунку пенсії обґрунтована виключно відсутністю права на такий перерахунок, відповідач фактично не здійснював жодних дій щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі його звернення від 09.12.2016, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача щодо проведення розрахунку без зміни базового місяця є безпідставними.

Також, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому. А тому суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій. До того ж, задоволення таких вимог може призвести до втручання суду в дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду щодо вчинення дій з перерахунку пенсії. Тому позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати державним службовцям, задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, ст. 5 Закону України «Про судовий зібр» судові витрати в даній справі не стягуються. Допустити до негайного виконання постанову суду в частині задоволених позовних вимог щодо виплати пенсії, у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючисьст.ст. 2, 9, 94, 160-163, 183-2, 256 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та скасувати рішення Косівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2012 №212 нарахованої та виплаченої в листопаді 2007 року, з якої сплачено збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Косівське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2012 №212, нарахованої та виплаченої в листопаді 2007 року,з якої сплачено збір на загальнообов'язковедержавне пенсійне страхування, починаючи з 26 липня 2016 року.

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити за його безпідставністю.

Постанову суду в частині виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення - грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2012 №212 нарахованої та виплаченої в листопаді 2007 року, з якої сплачено збір на загальнообов'язковедержавне пенсійне страхування, у межах суми стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд.

Суддя: А.Б. Бучинський