Справа № 186/253/17
Суддя: Демиденко С. М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/253/17
Провадження №2-а/0186/18/17
УХВАЛА

23 лютого 2017 року м.Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Просить суд визнати дії відповідача протиправними щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком відповідно ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ч.2 ст.40 щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком з моменту звернення із заявою до відповідача, тобто з 06 лютого 2017 року, відповідно до вищевказаних норм закону; стягнути з державного бюджету України судовий збір на його користь в розмірі 640,00 гривень; розглядати справу в порядку письмового провадження.

23 лютого 2017 року суддя Янжула С.А. заявила собі самовідвід у звязку з конфліктом інтересів.

23 лютого 2017 року після повторного авторозподілу справа передана судді Кривошеї С.С., яка також заявила собі самовідвід у звязку з конфліктом інтересів.

23 лютого 2017 року після авторозподілу справа передана судді Демиденку Степану Миколайовичу.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі - Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначив, що суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Занд проти Австрії» (заява №7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року) комісія звернула увагу на те, що стаття 6 Конвенції передбачає: «всю організаційну систему судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції».

Окрім того, у рішеннях у справі «Посохов проти Росії» (заява № 63486/00) від 04 березня 2003 року та у справі «Федотова проти Росії» (заява № 73225/01) від 13 квітня 2006 року Європейський суд з прав людини також вказав, що суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані.

Таким чином, можна стверджувати, що «судом, встановленим законом» (пункт 1 ст. 6 Конвенції) не вважається суд, який розглядає справу, не дивлячись на наявність підстав для заявлення самовідводу.

Отже, самовідвід це обов'язок, зокрема судді, метою якого є гарантування неупередженості та об'єктивності здійснення правосуддя, який попереджає можливість скасування рішення з мотивів незаконності складу суду.

Зважаючи на складність і різноманітність судових справ, життєвих явищ, із ними пов'язаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для самовідводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його об'єктивність і неупередженість.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб'єктивного критерію, але й об'єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Згідно п.4 ч.1 ст. 27 КАС України суддя не може брати участь у розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Зважаючи на те, що донька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 працює в Першотравенському міському суді Дніпропетровської області на посаді судового розпорядника, а її чоловік ОСОБА_3 на посаді помічника судді цього ж суду, для уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо зацікавленості та неупередженості головуючого по справі, з врахуванням морально-етичних міркувань, з метою дотримання та реалізації учасниками процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, та виконання приписів ст.27 КАС України, приходжу до висновку про необхідність заявити самовідвід в розгляді вказаного адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.32 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 27, 31,32 КАС України

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, судді Демиденка Степана Миколайовича про самовідвід - задовольнити.

Передати справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першотравенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії до канцелярії Першотравенського міського суду Дніпропетровської області для повторного розподілу в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, згідно ст.15-1 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя: С.М. Демиденко