Справа № 152/1862/16-а
Суддя: Войнаровський І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого: Войнаровського І.В.

за участі:

секретаря Палій М.Д.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області про зобовязання вчинити дії в наданні публічної інформації,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - відповідач), в якому просив зобовязати відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області надати за його запитом на інформацію №18 від 7 листопада 2016 року запитувану інформацію в повному обємі відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 листопада 2016 року він звернувся до відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області із запитом на інформацію №18 в якому просив надати розгорнуту інформацію про всі помісячні нарахування та виплати заробітної плати, в тому числі: посадовий оклад; надбавки за ранг та вислугу років; доплати, в тому числі премії; відпускні, лікарняні, матеріальні допомоги, в тому числі на оздоровлення та інші виплати, які проводились окремо кожному з працівників (поіменно) апарату відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області та його підрозділів, що розміщені в м. Шаргород, в тому числі позаштатних працівників, починаючи з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, включно.

На вказаний запит позивачем було отримано відповідь, якою відповідачем у наданні запитуваної інформації відмовлено. Позивач вважає відмову незаконною, а дії відповідача неправомірними з огляду на те, що інформація про перелік співробітників, що отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів, та, відповідно, розмір їх заробітної плати, є публічною, оскільки згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях, які в цілому обґрунтовані тим, що відділ культури і туризму Шаргородської РДА в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» не має право розпоряджатися і визначати долю інформації, що містить персональні дані на свій розсуд, оскільки використання інформації, що містить персональні дані можливе лише за персональної згоди осіб інформація про яких використовується та за наявності мети використання такої інформації.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

07 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області із запитом на інформацію №18 в якому просив надати розгорнуту інформацію про всі помісячні нарахування та виплати заробітної плати, в тому числі: посадовий оклад; надбавки за ранг та вислугу років; доплати, в тому числі премії; відпускні, лікарняні, матеріальні допомоги, в тому числі на оздоровлення та інші виплати, які проводились окремо кожному з працівників (поіменно) апарату відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області та його підрозділів, що розміщені в м. Шаргород, в тому числі позаштатних працівників, починаючи з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, включно (а.с. 9).

У відповідь на вищезазначений запит позивачем було отримано лист від начальника відділу культури і туризму Шаргородської РДА щодо продовження строку розгляду зазначеного запиту до 20 робочих днів з дня отримання запиту, відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В подальшому, листом від 01 грудня 2016 року, позивачу спрямовано неповну інформацію про нараховану заробітну плату працівникам структурних підрозділів відділу культури і туризму Шаргородської РДА з 01 січня 2015 року по 31 листопада 2016 року з зазначенням лише періодів, сум, та бухгалтерських кодів (а.с. 11).

Позивач, вважаючи вищезазначену відмову незаконною, а дії відповідача неправомірними звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992оку № 2657-ХІІ, інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст. 5 вказаного Закону, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону, його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформацію» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону розпорядники інформації, у тому числі, зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Згідно зі ст. 21 вказаного Закону України інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом з'ясовано, що ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» містить вичерпний перелік випадків, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Як встановлено судом, та зазначено вище, відповідач відділ культури і туризму Шаргородської РДА Вінницької області відмовив позивачу у наданні запитуваної інформації, у зв'язку з тим, що дана інформація містить персональні дані, а тому у відповідності до вимог Законів України «Про захист персональних даних» та «Про доступ до публічної інформації» відповідач не може без згоди суб'єктів персональних даних розповсюджувати вказану інформацію.

Водночас, з такою позицією відповідача погодитися неможливо, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Оскільки відділ культури і туризму Шаргородської РДА Вінницької області є державним закладом та фінансується за рахунок бюджетних коштів, то інформація щодо осіб (прізвище, ім'я та по-батькові, займана посада, назва структурного підрозділу), які отримали ці кошти є публічною.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження; кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Таким чином, суд вважає, що запитувана позивачем інформація не є конфіденційною та не є персональними даними, оскільки за допомогою цих відомостей конкретно ідентифікувати особу не уявляється можливим.

Отже, судом встановлено, що в даному випадку позивач звернувся до відповідача з Інформаційним запитом №18 від 07 листопада 2016 року згідно якого просив надати публічну інформацію про: посадовий оклад; надбавки за ранг та вислугу років; доплати, в тому числі премії; відпускні, лікарняні, матеріальні допомоги, в тому числі на оздоровлення та інші виплати, які проводились окремо кожному з працівників (поіменно) апарату відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області та його підрозділів, що розміщені в м. Шаргород, в тому числі позаштатних працівників, починаючи з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, включно, котра у розумінні положень ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», є публічною інформацією.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Таким чином, з урахуванням зазначених законодавчих приписів, судом встановлено, що відповідач, при наданні відповіді діяв не на підставі, та не у спосіб, що передбачені положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації», а відтак позовні вимоги позивача є правомірними, та такими, що повністю ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.

Відтак, у зв'язку з тим, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови у наданні інформації за запитом на інформацію №18, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», однак не в повному обсязі, а частково, оскільки в судовому засіданні зясовано, що відділ культури Шаргородської РДА Вінницької області не є розпорядником інформації щодо заробітної плати та інших нарахувань апарату відділу культури і туризму Шаргородської РДА Вінницької області, який складається з посад начальника відділу та двох головних спеціалістів. Зазначені посади фінансуються відділом фінансово-господарського забезпечення апарату Шаргородської РДА Вінницької області (а.с. 34).

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню частково.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача, відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати відділ культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області надати у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» на запит на інформацію №18 від 07 листопада 2016 року ОСОБА_3 наступну інформацію: про всі помісячні нарахування та виплати заробітної плати (посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу, доплати в тому числі премії, відпускні, лікарняні, матеріальні допомоги, в тому числі на оздоровлення та інші виплати), які проводились окремо кожному з працівників (поіменно) підрозділів відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, що розміщені в м. Шаргород, в тому числі позаштатних працівників, починаючи з 1 січня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_3 (с. Слобода-Шаргородська, вул. Богдана Хмельницького, 58, Шаргородський район, Вінницька область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати понесені ним при зверненні до суду в сумі 1350 гривень.

Повний текст постанови виготовлено 22 лютого 2017 року.

Згідно зі статтями 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.В. Войнаровський