Справа № 814/130/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

22 лютого 2017 року Справа № 814/130/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., позивача ОСОБА_1, пр. відповідача Стасюка О.Д., пр. третіх осіб Борисенко С.Л., Голубашенко Т.О., Тімінського Д.Л., Якименко Т.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54001

доРегіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, вул. Чкалова, 20, а/с 34, м. Миколаїв, 54017

треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", вул. Каботажний спуск, 1 (вул. Фалеївська, 9-б, 54030), м. Миколаїв, 54002 Публічне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль", вул. Каботажний узвіз, 18, м. Миколаїв, 54002 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", вул. Чигрина, 159, м. Миколаїв, 54003 Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал", вул. Чигрина, 161, м. Миколаїв, 54055
провизнання протиправними дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про визнання протиправним рішення щодо ненадання документів відносно запиту на публічну інформацію про володіння, користування чи розпорядження державним майном, умови отримання державного майна та повний перелік державного майна, яким володіють, користуються та розпоряджаються Сільськогосподарське підприємство «Нібулон», ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», ВАТ «Миколаївгаз», МКП «Миколаївводоканал».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відмова у наданні достовірної інформації на запит на публічну інформацію відповідачем не відповідає вимогам законодавства та інформаційній політиці держави. Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежена інформація про володіння, користування та розпорядження державним майном та повний перелік державного майна, вільний доступ до реєстрів здійснюється шляхом оприлюднення у формі відкритих даних та шляхом надання відповіді на запити.

Відповідач проти позову заперечував, просив в позові відмовити, оскільки відповідь на запит позивача була надіслана без порушення строків, передбачених чинним законодавством, з наданням відповіді на порушення зверненні питання.

Треті особи без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача: Сільськогосподарське підприємство «Нібулон», ПАТ «Миколаївська ТЕЦ», ВАТ «Миколаївгаз», МКП «Миколаївводоканал» в судовому засіданні пояснили суду, що вважають, що позов задоволенню не підлягає.

Заслухав пояснення сторін, третіх осіб, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Позивач звернулась до відповідача 09.11.2016 року із запитом на публічну інформацію, в якому просила розпорядника інформації надати відповідь: яке державне майно установи, підприємства, будівлі, споруди, земельні ділянки привласнили шляхом приватизації акціонерні товариства -Миколаївська ТЕЦ, Миколаївводоканал, Миколаївгаз, та СГП «Нібулон», та скільки коштів отримав Державний бюджет України від привласнення шляхом приватизації державного майна вищезазначеними підприємствами.

14.11.2016 року позивачу була надана відповідь ( арк.с.18), в якій зазначено, що ТОВ СГП «Нібулон» та МКП «Миколаївводоканал» участі в приватизації об'єктів державної власності, продаж яких здійснювало Регіональне відділення ФДМУ по Миколаївській області, не приймали, договори купівлі-продажу державного майна з Регіональним відділенням не укладали. Стосовно ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» та «Миколаївгаз», відповідач у відповіді зазначив, що державна частка в статутному капіталі цих акціонерних товариств становить 99,912% та 25% відповідно. Згідно із п.3 ст.8 Закону України « Про приватизацію державного майна» юридичні особи, у майні яких частка державної власності перевищує 25%, не можуть бути покупцями об'єктів приватизації, тому вищезазначені ПАТ як покупці не брали участь у приватизації державного майна.

Позивач в своїй заяві просить надати інформацію про майно, яке привласнили треті особи у справі.

Якщо звернутись до академічного тлумачного словника, то слово привласнити означає робити що-небудь своєю власністю, присвоювати чуже.

В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вона мала на увазі майно, яким володіють треті особи, отриманим в процесі приватизації державного майна.

Позивач у запиті на публічну інформацію просила надати відповідь РВ ФДМУ стосовно отриманого майна третіми особами шляхом приватизації, тому відповідачем була правомірно надана відповідь, що треті особи не брали участь в приватизації державного майна, тому не укладали договори з РВ Фондом державного майна.

В судовому засіданні позивач змінили позовні вимоги в усній формі та просила суд зобов'язати відповідача надати інформацію стосовно того, яким державним майном володіють, користуються, розпоряджаються треті особи по справі. Такі ж вимоги позивач зазначила і у позовній заяві, але вони не збігаються з тими вимогами, які зазначені у запиті позивача від 09.11.2016.

Підставою для звернення до суду стало ненадання відповіді в повному обсязі, на думку позивача , на її запит.

Відтак, суд при розгляді справи повинен надати оцінку повноті, правомірності, своєчасності відповіді відповідача, як розпорядника публічної інформації на запит позивача. Зміна в судовому засіданні предмету позову та вимоги про отримання іншої інформації, яка не була предметом запиту позивача, не підлягають задоволенню, оскільки не узгоджуються ні з нормами Кодексу адміністративного судочинства, ні з Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст.1 Закону України « Про доступ до публічної інформації» № 2939 від 13.01.2011 р. публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно зі ст.2 Закону України « Про доступ до публічної інформації» метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію ( ст.5 Закон № 2939).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України « Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Тобто, ознаками публічної інформації є готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації та надається за запитом запитувача інформації.

Відповідач надав відповідь на запит позивача, стосовно той інформації, яку позивач запитував, тому у суду немає правових підстав зобов'язати відповідача надати інформацію, яка не була предметом розгляду при наданні відповіді позивачу.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 86 КАС України , суд дійшов висновку, що відповідач діяв відповідно до ст. 19 Конституції України та вимог ст. 2 КАС України, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 27.02.2017р.