Справа № 821/79/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/79/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - позивач, Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути податковий борг у сумі 17611 грн.

Свої вимоги мотивує наявністю у відповідача податкового боргу по штрафних санкціях у сумі 17611 грн., які ФОП ОСОБА_1 не сплачено.

Від представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Також представником відповідача у поданій до суду заяві від 24.02.2017 р. вказано на те, що заперечує проти задоволення позову, оскільки в акті перевірки відсутній підпис відповідача, податкові рішення-повідомлення він не отримував, про їх наявність дізнався лише після того, як ознайомився з матеріалами даної справи, а тому акт перевірки буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Положеннями ч.4 ст.122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.08.2014 р. посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт № 47/21/22/22/НОМЕР_1.

Під час перевірки встановлено порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (проведення розрахункової операції без застосування РРО), ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (здійснення реалізації алкогольних напоїв без придбання ліцензії), ст.267 ПК України (здійснення торгівельної діяльності без придбання торгового патенту).

На підставі акту перевірки контролюючим органом 10.09.2014 р. прийнято податкові повідомлення-рішення № , яким до відповідача за порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 грн., № , яким до відповідача за порушення ст.267 ПК України застосовано штрафну санкцію у розмірі 610 грн., № , яким до відповідача за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано штрафну санкцію у розмірі 17000 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення вручено ФОП ОСОБА_1 13.09.2014 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В подальшому внаслідок несплати штрафних санкцій контролюючим органом направлено податкову вимогу від 20.01.2016 р. № 233-23 на суму 17611 грн. та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 20.01.2016 р. № 42.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законодавство пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

При цьому, питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень, за якими відповідні штрафні санкції нараховані, не охоплюється предметом цього позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень про донарахування відповідних штрафних санкцій не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати їх правовий аналіз.

Дана правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.08.2013 р. по справі № К/9991/30233/12, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.05.2015 р. по справі № К/800/35558/14.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Приписами п.54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями пп.54.3.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.17 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 вказаного Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 10.09.2014 р. №№ , , , яким ФОП ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції та які ним отримано особисто 13.09.2014 р., не оскаржувалися відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а відтак набули статусу узгоджених.

Доводи представника відповідача про те, що ФОП ОСОБА_1 не отримував податкові повідомлення-рішення не відповідають дійсності, так як ФОП ОСОБА_1 отримав їх особисто 13.09.2014 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення.

Оскільки ці узгоджені грошові зобов'язання не сплачено ФОП ОСОБА_1 у встановлений Податковим кодексом України строк, то вони стали податковим боргом відповідача у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

На виконання вимог ст.59 ПК України позивачем направлено відповідачу податкову вимогу від 20.01.2016 р. № 233-23.

Приписами п.87.11 ст.87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, оскільки визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 10.09.2014 р. №№ , , штрафні санкції набули статусу податкового боргу, внаслідок чого на суму боргу відповідачу направлено податкову вимогу від 20.01.2016 р. № 233-23, однак ФОП ОСОБА_1 заборгованість не сплачена.

Таким чином позовні вимоги Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 17611 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 122, 138, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) податковий борг у сумі 17611 (сімнадцять тисяч шістсот одинадцять) грн., з яких: 1 грн. по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, код платежу 21080900, 610 грн. по штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, код платежу 21080900, 17000 грн. по адміністративним штрафам та іншим санкціям, код платежу 21081103 до бюджету. Отримувач УДКСУ у м.Херсоні, Херсонської області, код 37959779, ГУДКСУ, МФО 852010.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.2.3