Справа № 205/8727/16-а
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13.02.2017 Єдиний унікальний номер 205/8727/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро Лєсного Максима Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

22.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Інспектора 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро Лєсного Максима Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.11.2016 року близько 12-00 год. під час руху за кермом автомобіля Volkswagen Jetta НОМЕР_1 в районі перехрестя вулиць Чернешевського та Виконкомівська в м. Дніпрі він був зупинений інспектором 4-го батальйону, 3-ї роти Управління патрульної служби поліції у м. Дніпро ОСОБА_2

Вважає дану постанову незаконною, оскільки справу було розглянуто на місці зупинки транспортного засобу та одразу склавши постанову, інспектор Лєсний М.С.. не надав можливості скористатися своїми правами передбаченими ст..268 КУпАП у повному обсязі.

Крім того, інспектор Лєсной М.С. проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, оскільки розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

На підставі вищезазначеного просить визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпро Лєсного Максима Станіславовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 21.11.2016 року за адресою: м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 31. та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпро Лєсного Максима Станіславовича серія ЕАА №036292 від 21.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена співробітником поліції у межах наданих йому повноважень із дотримання вимог КУпАП. Викладені в ній обставини стосовно вчиненого позивачем правопорушення були виявлені співробітником поліції (особою, яка уповноважена виносити постанови у справі про адміністративне правопорушення) шляхом безпосереднього їх спостереження.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАА № 036292 від 21.11.2016 року, Інспектором 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро Лєсним Максимом Станіславовичем було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП, а саме за те, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta НОМЕР_1 рухаючись у бік вул.. Чернешевського зі сторони вул.. Гусенка не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 рух праворуч, здійснивши рух ліворуч, чим порушив п.8.4 ПДР України , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (далі - ПДР) відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Наказові знаки призначені для визначення порядку проїзду окремих ділянок і перехресть, введення дозволу на дорожній рух або скасування його для окремих категорій його учасників з метою підвищення пропускної здатності доріг та їх перехрещень, а також створення безпечних у мов дорожнього руху. Зокрема, знаку 4.2 «рух праворуч» розділу 33 (дорожні знаки)/п. 4 (наказові знаки) Правил дорожнього руху застосовується для дозволу руху транспортних засобів на найближчому перетині проїзних частин тільки праворуч.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, до органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як це передбачено ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Нормою частини 1 статті 276 КУпАП, передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті,уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 258 КУпАП є імперативною спеціальною нормою, яка надає право уповноваженим особам Національної поліцій України у випадках встановлених законом, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто зупинки його транспортного засобу, є безпідставними та неаргументованими.

Судом перевірялось на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Проте, в даному адміністративному позові відповідач не надав доказів, які б спростували пояснення та докази надані позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність його дій під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не надано доказів на яких ґрунтується висновок (постанова) про вчинення особою - ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в постанові серії ЕАА №036292 від 21.11.2016 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, постанова серії ЕАА № 036292 від 21.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 18, 41, 71, 128, 159, 161, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро Лєсного Максима Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити .

Визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпро Лєсного Максима Станіславовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 21.11.2016 року за адресою: м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 31.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпро Лєсного Максима Станіславовича серія ЕАА №036292 від 21.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко