Справа № 805/718/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 р. Справа № 805/718/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Тарасенка І.М., суддів: Алябєва І.Г., Козаченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Север-Авто» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Север-Авто» (надалі позивач, ТОВ «Север-Авто») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 7 та 15 грудня 2016 року Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області було проведено рейдову перевірку транспортних засобів Позивача на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом. За результатами проведених перевірок були складені ОСОБА_1 № 018196 від 07.12.2016 року та № 018379 від 15.12.2016 року, на підставі яких 28.12.2016 року позивач отримав копії відповідних постанов про застосування адміністративно господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт від 28.12.2016 року №№ 019933 та 019932. Кожна з зазначених постанов встановлює порушення позивачем ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацами 2 та 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону у вигляді адміністративного господарського штрафу в розмірі 170,00 грн. та 1700,00 грн. відповідно.

Не погодившись із вищевказаними постановами, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду, просив визнати протиправними та скасувати постанови управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про застосування до ТОВ «Север-Авто» адміністративно господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт від 28.12.2016 року № 019932 та № 019933.

Представник позивача до судового засідання надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, місце й час судового розгляду був повідомлений, не повідомив суд про причини неявки.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

ТОВ «Север-Авто» зареєстровано у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 30354146, місцезнаходження: 84100, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Торгова, 60.

Під час рейдових перевірок транспортних засобів позивача посадові особи Укртрансінспекції перевіряли додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом.

Відповідно до ОСОБА_1 № 018379, виявлено порушення, яке полягало у безпідставній відмові у перевезенні пільгової категорії громадян відбулося об 11 годині 00 хв. На території автовокзалу м. Словянськ.

Проте позивач вказує на те, що у цей час ТОВ «Север-Авто» не надавалися послуги з перевезення пасажирів, а водій транспортного засобу не мав права здійснювати власноруч продаж квитків.

Відповідно до п. 115 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» від 18 лютого 1997 року № 176, перевізники відповідно до укладених договорів здійснюють продаж квитків через автостанції, агентства з продажу квитків та/або самостійно. Продаж квитків може здійснюватися водієм автобусу в разі відсутності у населеному пункті автостанції або агентства з продажу квитків, а також після закриття квитково касової відомості на автостанції.

Відповідно до п. 125 вищевказаних Правил, перевізник повинен подати автобус на автостанцію, де формується приміський маршрут за 20 хвилин до відправлення. Пунктом 130 Правил передбачено, що особи, що користуються пільгами з оплати проїзду автобусами міжміського та/або приміського сполучення, звертаються у квиткову касу автостанції для внесення відповідної позначки до касової відомості та отримання квитка на пільговий проїзд.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно квитково касової відомості № 4Т?1ХБ500010ІР від 15 грудня 2017 року автовокзала м. Словянська, вбачається, що серед присутніх пасажирів була наявна пільгова особа «учасник бойових дій Полякова», отже, отримання пільгового квитка здійснювалось через квиткову касу автостанції.

Отже, суд вважає, що позивачем не порушені вимоги діючого законодавства, щодо перевезення пільгових пасажирів.

Згідно Наказу Міністерства транспорту та звязку України від 24.06.2010 року № 385, затверджено «Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на субєктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4. розділу І Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом кого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатації тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обовязковість установлення тахографа певного типу аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3. цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомоги тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірники тахографа.

В адміністративному позові позивач не заперечував факту відсутності відповідного протоколу перевірки та адаптації тахографу, оскільки на момент здійснення перевірки тахограф дійсно знаходився на технічному обслуговуванні, однак на момент здійснення перевірки у водія була наявна та заповнена згідно до вимог законодавства індивідуальна контрольна книжка водія.

Відповідно до п. 6.1. «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України № 340 від 07.06.2010 року автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. А ні Інструкцією, а ні Положенням не забороняється експлуатація транспортних засобів, у яких тимчасово відсутні тахографи. Натомість, згідно з п. 6.3. Положення, водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контроль книжку водія за встановленою формою.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що водієм транспортного засобу ОСОБА_1 велась індивідуальна контроль книжка за встановленою формою з квітня по грудень 2016 року.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з абзацу третього ч. 1 ст. 60 вказаного Закону встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведених приписів вбачається, що застосування вказаного адміністративно господарського штрафу можливе тільки за відсутність документів під час надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів.

Відповідачем не надано доказів, що спростовують доводи позивача та правомірність винесених постанов про застосування адміністративно господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільних транспорт від 28.12.2016 року № 019932 та № 019933.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Север-Авто» таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Север-Авто» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Постанови управління Укртраснбезпеки в Донецькій області про застосування до ТОВ «Север Авто» адміністративно господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт від 28.12.2016 року № 019932 та 019933.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження, складена у повному обсязі та підписана 21 лютого 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.