Справа № 754/10278/16-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Домачук Єлізавети Анатоліївни, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Домачук Єлізавети Анатоліївни, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає дії інспектора патрульної поліції незаконними, оскільки жодних порушень Правил дорожнього руху він не допускав, при цьому протокол та постанова були складені лише за усним повідомленням працівників охорони.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Визнано дії інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Домачук Єлізавети Анатоліївни щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 921311 від 30.07.2016 року відносно ОСОБА_3 протиправними. Визнано дії інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Домачук Єлізавети Анатоліївни щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 028337 від 31.07.2016 року відносно ОСОБА_3 протиправними. Визнано відсутність події і складу адміністративних правопорушень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП1 № 921311 від 30.07.2016 року та постанові серія ЕАА № 028337 від 31.07.2016 року, складених відносно ОСОБА_3. Скасовано постанову серія ЕАА № 028337 від 31.07.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито за відсутністю події і складу правопорушення. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 30 липня 2016 року позивач ОСОБА_3 керував автомобілем Тойота держаний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Цвєтаєвої у м. Києва.

Екіпаж поліції охорони під час патрулювання Деснянського району м. Києва зупинив вказаний транспортний засіб у дворі будинку № 12 по вул. Данькевича у м. Києві. Після того, як водій вийшов з автомобіля, працівниками поліції охорони йому було пред'явлено вимогу щодо порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме: здійснення проїзду на заборонений (червоний) сигнал світлофору. Позивач заперечив цей факт, але на вимогу працівників поліції охорони надав свої документи на автомобіль та посвідчення водія. При цьому ОСОБА_3 наполягав на тому, щоб йому пред'явили відеозапис його правопорушення, оскільки працівниками поліції охорони було зазначено про наявність такого запису.

Після того, як відеозапис не було пред'явлено, позивач представився працівникам поліції охорони, зазначивши, що він є працівником поліції, а також просив повідомити причину, чому у такий спосіб себе поводять працівники поліції охорони. Після цього позивач зателефонував своєму керівнику і повідомив про ситуацію, що склалася.

Працівники поліції охорони викликали працівників патрульної поліції, при цьому почали висловлювати позивачу припущення про те, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Приблизно через 25 хвилин прибув екіпаж патрульної поліції. Інспектор патрульної поліції Домачук Є.А. після прибуття вислухала пояснення працівника поліції охорони та позивача, після чого отримала від працівника поліції охорони документи позивача та додатково попросила у позивача договір добровільного страхування. Після цього вона спитала позивача, чи буде він проходити медичний огляд на стан сп'яніння. Після відмови позивача проходити такий огляд, у зв'язку із порушенням його прав, інспектор повідомила, що зафіксує його відмову у протоколі при свідках, після чого відразу почала оформляти необхідні документи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, не роз'яснивши позивачу його права, передбачені ст. 256 КпАП України. В цей час працівники поліції охорони поїхали з місця.

Після того, як позивач відмовився від проходження огляду інспектор Домачук Є.А. викликала працівників поліції охорони, які повернулися на місце складання протоколу разом з працівниками приватної охоронної фірми, які у подальшому стали свідками відмови позивача від проходження медичного огляду, дані про яких зазначені у протоколі.

У подальшому на місце складання протоколу приїхали ще працівники поліції, серед яких також знаходився працівник управління внутрішньої безпеки в м. Києві ДВБ НП України. А через деякий час на місце підійшла і сестра позивача ОСОБА_5

Після складання протоколу інспектор запропонувала позивачу підписати його, на що останній відмовився, про що було зафіксовано у протоколі, відразу після цього екіпаж патрульної поліції поїхав з місця.

Крім того, 08.08.2016 року позивач отримав поштою постанову від 31.07.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Дана постанова була прийнята 31.07.2016 року о 00 годин 30 хвилин, тобто через деякий час після того, як працівники патрульної поліції поїхали з місця складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У постанові зазначено про допущення позивачем порушення п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, але при цьому порушення не було зафіксовано жодним із працівників поліції, безпосередньо інспектор Домачук Є.А. не була присутня при вчиненні правопорушення, а висновок щодо допущення позивачем порушень ПДР був здійснений виключно на підставі усних пояснень працівників поліції охорони.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідачів, протоколом та постановою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі та вважає його необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Колегією суддів встановлено, що інспектором Домачук Є.А., якою, відповідно до відомостей спірної постанови, розглядалась справа та прийнята дана постанова, безпосередньо не було виявлено вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, факт вчинення даного правопорушення не зафіксовано будь-якими засобами фіксації, за якими зазначений інспектор могла встановити факт вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Відповідно до розділу 3 Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як зазначено вище, судом першої інстанції було встановлено, що екіпаж поліції охорони під час патрулювання Деснянського району м. Києва зупинив транспортний засіб позивача у дворі будинку № 12 по вул. Данькевича у м. Києві. Після того, як він вийшов з автомобіля, працівниками поліції охорони йому було пред'явлено вимогу щодо порушення ним Правил дорожнього руху, а саме: здійснення проїзду на заборонений (червоний) сигнал світлофору.

Також колегією суддів встановлено, що спірна постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП не була винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, а була прийнята через годину, а саме: 31 липня 2016 року о 00:30 год., після того, як інспектор поліції Домачук Є.А. поїхала з місця, де було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, колегією суддів встановлено, що працівники поліції охорони зупинили позивача біля його автомобіля близько 22 год. 20 хв. 30 липня 2016 року.

Відповідно до п. 4, 5, 8, 9,10 розділу 3 вказаної вище Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції (додаток 4) на розгляд справи.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до розділу 4 Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Зазначені положення Інструкції № 1395 кореспондуються з правилами ч. 1 ст. 258 КУпАП, за змістом якої уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Справа про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 268 КпАП України розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляд справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до ст. 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: прізвище, ім'я по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції; число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; прізвище та ініціали правопорушника; уповноважена особа органу поліції з урахуванням та значенням обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис.

Судом першої інстанції було встановлено, що інспектором Домачук Є.А. не були дотримані вищевказані вимоги діючого законодавства України.

Постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП було винесено нею приблизно через годину після того, як екіпаж патрульної поліції поїхав з місця оформлення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи інспектором не було отримано пояснення позивача щодо обставин скоєння правопорушення, не було роз'яснено права, передбачені Конституцією України та КУпАП, позивача не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, копію постанови вручено позивачу не було, а було направлено поштою.

Також колегією суддів встановлено, що фактично патрульний інспектор Домачук Є.А. не могла дослідити докази та оцінити докази скоєння позивачем спірного адміністративного правопорушення, оскільки воно не було виявлено нею безпосередньо, докази, які б підтвердили його скоєнння та засвідчили такий факт, в матеріалах справи відсутні, відповідачами суду не надані та колегією суддів не встановлені.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото-відео фіксації, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом, а також іншими документами, що долучаються.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказане вище свідчить про те, що інспектор поліції Домачук Є.А. розглянула справу та притягнула позивача до адміністративної відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушень, за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки не отримала від позивача пояснення, не дослідила обставини справи в їх сукупності, а керувалася лише усними пояснення працівників поліції охорони.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім цього, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що такий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання дій інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Домачук Єлізавети Анатоліївни щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення протиправними та скасування даної постанови.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій по складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак, сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов'язки особи, щодо якої він складений, та не є обов'язковим для виконання, отже не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії.

Відтак, такий документ є виключно способом фіксування певних обставин, а не актом індивідуальної дії, крім того, перевірка правильності його складення повинна поряд з іншим здійснюватися уповноваженим органом при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлена позивачем вимога про визнання протиправними дій по складанню відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є такою, що задоволенню не підлягає.

Правова позиція по даному питанню висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12.10.2016 року в справі № 161/5061/16-а, ухвалі від 11.01.2017 року в справі № 555/1627/16-а, ухвалі від 01.02.2017 року в справі № 824/502/16-а.

Таким чином, неправильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога про закриття адміністративної справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП вирішується судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення за правилами КУпАП.

З аналогічних підстав колегія суддів вважає безпідставними вимоги позивача щодо закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, а також щодо визнання відсутності події і складу адміністративних правопорушень, викладених в постанові серія ЕАА № 028337 від 31.07.2016 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню частково.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка встановленим обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з постановленням нового судового рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Домачук Єлізавети Анатоліївни, Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати дії інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Домачук Єлізавети Анатоліївни щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 028337 від 31.07.2016 року відносно ОСОБА_3 протиправними.

Скасувати постанову серія ЕАА № 028337 від 31.07.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 28.02.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.