Справа № 804/1397/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 лютого 2017 р. Справа № 804/1397/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК», в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33492516 від 19.01.2017 та індексний номер 33491231 від 19.01.2017, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міською нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною.

Відповідно до приписів ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ЗАТ Український Банк Міжнародного Співробітництва «Інвест-Кривбас Банк» (який в подальшому було реорганізовано в ПАТ «ТЕРРА БАНК») було украдено кредитний договір № 115-Ф/05 від 21.04.2005 р., в якості забезпечення виконання зобов'язання було укладено договір іпотеки № 3-І/05 від 21.04.2005 р. (забезпечення квартира за адресою: АДРЕСА_1) та договір іпотеки 115-Ф/05-і від 29.01.2009 р. між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3) та ЗАТ Український Банк Міжнародного Співробітництва «Інвест-Кривбас Банк».

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною 19.01.2017 р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2, та нежитлову будівлю, кафе зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаних з цим нерухомим майном загальною площею 272,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 за Публічним акціонерним товариством "КРИСТАЛБАНК".

Позивач також вказав, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем без достатніх правових підстав, при цьому в обґрунтування своєї позиції позивач вказує на порушення ПАТ «КРИСТАЛБАНК» умов договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку» в частині вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно постанови Верховного суду України від 14.06.2016 №21-41а16 вказано «Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи справу, суди всіх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із неналежним виконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Таким чином, не обговорюючи питання правильності застосування судами статей 36, 37 Закону №898-ІV, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом». Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За таких обставин ухвалені в адміністративній справі судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в ній».

Згідно ч. 2 ст.4 цього ж Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 1 ст.17 цього ж Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно ч. 1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до пункту 1 статті 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи положення до ч.1 ст.244-2 КАС України, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір не є публічно правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись судами за правилами ЦПК.

Керуючись ст. ст.107, 109, 186 КАС України, -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» про визнання протиправними та скасування рішень.

Повернути позивачу судовий збір в розмірі 480,00 грн. згідно квитанції №9 від 23.02.2017 року.

Роз'яснити позивачу, що розгляд та вирішення спору віднесено до місцевого суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Єфанова