Справа № 2-а-7792/10
Суддя: Куценко О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7792/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Кіровський районний суд М.Кіровограда в складі:

головуючого судді - Куценко О. В. при секретарі - Стойко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, третя особа Релігійна громада (парафія) церкви Св. Первоверховних апостолів Петра і ОСОБА_2 Православної Церкви про визнання не чинними та скасування рішень, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати нечинним і скасувати рішення Кіровоградської міської ради №3590 від27.05.2010 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Московській 175 ум. Кіровограді" та рішення Кіровоградської міської ради №3692 від 19.08.2010 року "Про передачу Релігійній громаді (парафії) церкви Св. Первоверховних апостолів Петра і ОСОБА_2 Православної Церкви м. Кіровограда у постійне користування земельної ділянки по вул. Московській 175"

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в оскаржуваних рішеннях відсутнє нормативне обґрунтування прийняття даних рішень, відповідач немає права скасовувати свої ж рішення, в силу ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", після прийняття рішення №521 від 04.11.2003 року, яким надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, позивачем вчинено певні дії, відтак, виникли правовідносини, а тому, дане рішення не може бути скасовано чи змінено.

Окрім того, рішенням №3590 від 27.05.2010 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою юридичній особі, якою, на той час ще не існувало.

В судовому позивач та представник позивача вимоги підтримали, посилаючись на позицію, викладену в адміністративному позові.

Представник Кіровоградської міської ради та третьої особи, маючи однакову позицію з приводу позовних вимог, заперечували проти задоволення позову. При цьому, посилалися на той факт, що рада наділена правом внесення змін, до раніше прийнятих рішень, оспорюємі рішення прийнято в межах компетенції та відповідно до вимог законодавства, можливі порушення, жодним чином не впливають на права та обов'язки сторін.

Окрім того, представником третьої особи зазначено, що спірна земельна ділянка має безпосереднє відношення до об'єкту нерухомості, який розташований на земельній ділянці, оскільки власником нерухомого майна є третя особа. Відтак, радою правомірно прийнято рішення про передачу земельної ділянки третій особі.

1

той же час, термін дії АПЗ відповідача закінчився у 2008 році, не продовжено, земельна документація не погоджено у відповідних службах.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що будівництво обєкту нерухомості храмуу Св. Первоверховних апостолів Петра і ОСОБА_2,- проводилося ш іияпжн її "м'ї, власником храму є релігійна громада, відповідач виконуй» фявиш ганізатора на будівництві.

ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснив, що кафедральний собор, якому бш шааяшю оду на розробку проекту відведення земельної ділянки рішенням Зез.1 «ід . 11.2003 року не давав згоду на передачу даних прав ОСОБА_6 Лист віл 6.01.2006 року дійсно надсилався міському голові, однак, є помилковим.

В подальшому було надіслано інших, лист, згідно якого кафедра тими собор Умовлявся на користь релігійної громади (парафії) церкви Св. ПервоіI^рвш¦ииx остолів Петра і ОСОБА_2 Православної Церкви м. Кіровограда. Заслухавши пояснення сторін, свідків, суд встановив наступне. 4.11.2003 року було прийнято рішення Кіровоградської міської ради 38*521. «ким ОСОБА_2 православній церкві м. Кіровограда (Кафедральний собор) надано згоду на розробку проекту відведення в оренду земельної ділянки площею 0,3 га. по вул. Московській (біля в'їзду на Лелеківське кладовище» для будівництва культової споруди. 16.01.2006 року настоятелем кафедрального -собору ОСОБА_5 направлено голові міської ради листа за №1. згідно якого УПЦ. м. Кіровоград подає клопотання про передачу гзоди на розробку проекту відведення земельної ділянки на користь ОСОБА_1 Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, дане клопотання було направлено помилково. оскільки свідку не було відомо, що культова споруда має належати саме ОСОБА_1, а не релігійній громаді.

31.01.2006 року Кіровоградською міською радою прийнято рішення Леї693, яким внесено зміни до рішення №521 та ОСОБА_1 погоджено місце розташування та надано згоду на розроблення проекту землеустрою дія будівництва культової споруди.

На виконання даного рішення позивачем проведено роботи по розробці проекту землеустрою та архітектурно-планувального завдання. Термін дії АПЗ визначено до 01.08.2008 року і даний термін не продовжувався. Окрім того, проект землеустрою не був погоджений з відповідними службами.

В той же час, настоятелем УПЦ м. Кіровоград (Кафедральний собор) подано заяву, від 18.05.2010 року на ім'я ОСОБА_7 про те, що УПЦ (Кафедральний собор) не надавав згоду на погодження місця розташування земельної ділянки та згоди на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 Натомість відмовляється від земельної ділянки на користь релігійної громади (парафії) церкви Св. Первоверховних апостолів Петра і ОСОБА_2 УПЦ м. Кіровограда, яка на спірній земельній ділянці з.будувала церкву.

Відтак, 27.05.2010 року Кіровоградською міською радою прийнято рішення №3590, яким визнано таким, що втратило чинність рішення №521 від 4.11.2003 року, п. 58 рішення від 31.01.2006 року №1693 та надано релігійній громаді (парафії) церкви Св. Первоверховних апостолів Петра і ОСОБА_2 УПЦ м. Кіровограда дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Московській буд. 175 строком на один рік.

Відповідною релігійною громадою виготовлено технічну документацію на комплекс будівель, проект землеустрою та погоджено з усіма відповідними службами.

2

В подальшому релігійна громада звернулася до міської ради із заявою від Л7.2010 року про затвердження проекту землеустрою і рішенням міської ради „ 19.08.2010 року №3292 проект землеустрою було затверджено та передано ігійній громаді в постійне користування спірну земельну ділянку.

Аналізуючи наведені рішення Кіровоградської міської ради, суд не знаходить 'став для їх скасування. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 8 ст. 118 Земельного кодексу України, проект відведення

ельної ділянки розробляється за замовленням громадян, які зацікавлені в

иватизації земельної ділянки. Виконання робіт здійснюється організаціями, які

ють відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що

Зумовлюється угодою сторін.

Статті 122,123 Земельного кодексу України визначають повноваження ганів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі мельних ділянок у власність або у користування та порядок надання земельних ляцок.

Відповідно п.34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в країні" міські ради правомочні вирішувати відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно п. "б" ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначене право органів місцевого самоврядування привести у відповідність із законодавством прийняті ними рішення з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель, тобто змінити власні акти.

Конституційний Суд України у Рішенні від 16 квітня 2009 р. (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) прийшов до висновку, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, в абзаці 5 п. 5 вказаного Рішення Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них змін, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

В даному випадку правовідносини ОСОБА_1 та міською радою визначалися рішеннями №521 та №1693 та полягали лише в наданні права на розробку проекту землеустрою. Фактично позивачем не закінчено розробку проекту, оскільки не погоджено з необхідними службами, а відтак, у нього не виникло право на затвердження проекту міською радою. Таким чином, міська рада правомірно прийняла рішення №3590.

Як зазначено Президією Вищого Арбітражного Суду України в роз'ясненні від 26.01.2000 р. № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

З

При прийнятті оспорюваних рішень було допущено певні порушення

законодавства. Так, рішенням № 3590 від 27.05.2010 року було надано дозвіл на

оброблення проекту землеустрою релігійні громаді, яка провела свою реєстрацію

є 14.06.2010 року. Тобто, дозвіл було надано неіснуючій юридичній особі.

Так, дане порушення, жодним чином не впливає на права та обов'язки ивача, а відтак, в силу ст. 2 КАС України, дане рішення не підлягає ~уванню.

Підставою скасування рішення ради від 19.08.2010 року №3292 позивач визначає відсутність правових підстав у випадку скасування рішення №3590 від

.2010 року. Однак, судом відмовлено у скасуванні даного рішення, тому, ення міської ради від 19.08.2010 року №3292 також не підлягає скасуванню.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати слід залишити по фактично понесеним.

На підставі ст.ст. 118, 122, 123 ЗК України, п. "б" ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", п.34 ст. 26 Закону країни "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст. ст. 11, 86, 94, 9-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, третя особа Релігійна громада (парафія) церкви Св. Первоверховних апостолів Петра і ОСОБА_2 Православної Церкви про "знання не чинними та скасування рішень-відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня .її проголошення. У разі застосування судом частини третьої

статті 160 КАС, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії

постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_8