Справа № 522/21267/16-а
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1010/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.11.2016 року звернувся позивач ОСОБА_1 із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що з 1968 року він проходив військову службу у військовій прокуратурі на прокурорсько-слідчих посадах до 1998 року та був звільнений у запас з посади старшого помічника військового прокурора Південного регіону України у військовому званні полковник юстиції. З 07.02.2003 року позивачу призначено пенсію за вислугу років в розмірі 90% середньомісячного грошового забезпечення. Оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2012 року №505» та постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 року №488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013» встановлено підвищення посадових окладів військовослужбовців військових прокуратур, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, надавши довідки про розмір грошового забезпечення, видані військовою прокуратурою Південного регіону України від 27.10.2016 року, за підсумками розгляду якої відповідач відмовив у перерахунку пенсії, вказуючи, що діючим законодавством перерахунок не передбачено. Позивач з вказаним рішенням не згоден, вважає його неправомірним та просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% від середньомісячного грошового забезпечення на підставі довідок від 27.10.2016 року та виплатити заборгованість, що виникає на день такого перерахунку, а саме різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.11.2015 року та з 01.09.2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. В наданих до суду письмових запереченнях зазначає, що правові підстави для перерахунку відсутні, посилаючись на п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-8, згідно якого у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач звільнений з військової служби у запас за пунктом 65, підпунктом «в» (за станом здоров'я) з посади старшого помічника військового прокурора Південного регіону України з вислугою років у Збройних Силах - 34 роки 8 місяців, що підтверджується копією витягу із наказу Міністерства оборони України (по особовому складу) №616 від 23.09.1998 року. Наказом військового прокурора Південного регіону України №168 від 02.08.2004 року позивача звільнено з посади старшого прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України за власним бажанням.

Згідно довідки від 09.12.2003 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за вислугу років.

31.10.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, надавши довідки про розмір грошового забезпечення №18-194 вих-16 та №18-195 вих-16 від 27.05.2016 року, видані військовою прокуратурою Південного регіону України від 27.10.2016 року.

Згідно довідки №18-195 вих-16 від 27.10.2016 року грошове забезпечення полковника юстиції ОСОБА_1, звільненого з органів військової прокуратури з посади старшого помічника військового прокурора регіону військової прокуратури Південного регіону України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №763, станом на 13.10.2015 року становить 13 160,61 грн.

Згідно довідки №18-194 вих-16 від 27.10.2016 року грошове забезпечення позивача, звільненого з органів військової прокуратури з посади старшого помічника військового прокурора регіону військової прокуратури Південного регіону України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 (зі змінами), станом на 03.08.2016 року становить 20 211,72 грн.

За підсумками розгляду зазначеної заяви, відповідачем прийнято рішення №422 від 02.11.2016 року про відмову в перерахунку пенсії, вказуючи, що діючим законодавством перерахунок не передбачено, посилаючись на п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-8, відповідно до якого норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» скасовуються. Аналогічну позицію викладено і в листі від 08.11.2016 року.

Суд вважає неправомірним прийняте рішення, виходячи з наступного. Підстави та порядок перерахунку пенсій встановлено ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року ( в редакції, чинній на час призначення пенсії).

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури та збільшено заробітну плату працівникам органів прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України №488 від 27.07.2016 року внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та абзац перший підпункту3 пункту 1 викладено в такій редакції: «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців (за винятком військовослужбовців військових прокуратур), осіб рядового і начальницького складу та поліцейських)…».

Таким чином, Законом України «Про прокуратуру» закріплено право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а отже, неправомірною є відмова відповідача в проведенні перерахунку з посиланням на п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-8, норми якого стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення, про що зазначає і Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому право на пенсійне забезпечення, встановлене законами України (в тому числі Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 року (справа №21-348а1), від 17.12.2013 року (справа №21-445а13), від 06.10.2015 року (провадження №127/11720/14-а).

До того ж, суд враховує висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, згідно яких положення законодавства щодо обмеження граничного розміру пенсії є неконституційними та порушують право громадян на належний та гарантований державною рівень соціального забезпечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії, як такі, що не відповідають вимогам законодавства та значно звужують права позивача на гарантований державою рівень забезпечення.

Вирішуючи питання щодо строку, за який має бути здійснено виплату недонарахованих коштів, суд, керуючись положеннями ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 15.12.2015 року у справі №161/18933/14-а, вважає необхідним зобов'язати відповідача виплатити різницю в пенсії за минулий час (за 12 місяців до звернення за проведенням перерахунку, що мало місце 31.10.2016 року), починаючи з 01.11.2015 року. Оскільки наступне підвищення пенсії відбулось на підставі постанови Кабінету Міністрів України №488 від 27.07.2016 року позивач також набув право на отримання не донарахованої різниці, починаючи 01.09.2016 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, керуючись ч.1 ст. 94 КАС України, вважає за необхідне присудити з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. згідно квитанції №4 від 10.11.2016 року.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси від 02.11.2016 року №422 та лист-відповідь від 08.11.2016 року за №609/К-11 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратури» в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року, постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2012 року №505» та постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 року №488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013» в розмірі 90% від середньомісячного грошового забезпечення на підставі довідок, виданих військовою прокуратурою Південного регіону України від 27.10.2016 року №18-194 вих-16, №18-195 вих-16.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратури» в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року, постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в розмірі 90% від середньомісячного грошового забезпечення на підставі довідок, виданих військовою прокуратурою Південного регіон України від 27.10.2016 року №18-194 вих-16, №18-195 вих -16 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити заборгованість, що виникає на день такого перерахунку, а саме різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.11.2015 року та з 01.09.2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя А.В. Тарасов

18.01.2017