Справа № 2а-3127/10/0370
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Київ К/800/40642/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Мороз Л. Л., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РВПГ МІТ" до Яготинської митниці Міндоходів, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області, за участю Прокуратури Волинської області, про скасування рішення, картки відмови, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РВПГ МІТ" на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РВПГ МІТ" (далі - ТОВ "РВПГ МІТ") звернулось до суду з адміністративним позовом до Яготинської митниці Міндоходів про скасування рішення про визначення митної вартості товарів № 205000006/2010/400071/1 від 02 червня 2010 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів від 02 червня 2010 року № 205000006/0/02118 та стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів (митний збір та податок на додану вартість) в загальному розмірі 27809,69 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час здійснення митного контролю декларантом було подано до митного оформлення вантажну митну декларацію № 205030005/2010/001087 від 01 червня 2010 року разом із товаросупровідними документами на товар, який заявлений в режимі "ІМ-40".

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідачем відмовлено ТОВ "РВПГ МІТ" у прийнятті митної декларації та оформлено картку відмови № 205000006/0/02118.

Застосувавши інший метод визначення митної вартості товарів ніж заявлений позивачем, Яготинською митницею Міндоходів прийнято рішення про визначення митної вартості товарів № 205000006/2010/400071/1 від 02 червня 2010 року.

Вважаючи, що такі дії органу доходів і зборів не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товару та застосування методів визначення митної вартості товару, позивач звернувсь до суду з вимогою про скасування рішення Яготинської митниці Міндоходів.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суд від 29 листопада 2010 року залучено в якості співвідповідача Головне управління Державного казначейства України у Волинській області.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У своїй касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Водночас, представник контролюючого органу у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 січня 2010 року між польською фірмою P.H.U. "MILTON" EXPORT-IMPORT KAROL FRANCZAK та ТОВ "РВПГ МІТ" укладено контракт № 36/2010 щодо поставки замороженої шкіри свійських свиней згідно зі специфікацією до контракту № 12 від 28 травня 2010 року.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару 01 червня 2010 року ТОВ "РВПГ МІТ" подано до Яготинської митниці Міндоходів вантажну митну декларацію № 205030005/2010/001087, в якій вказано митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору.

На підтвердження вартості товару декларантом подано: уніфіковану митну квитанцію МД-1 № 20502В0113758 від 01 червня 2010 року; облікову картку суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності № 20500/07/000064 від 28 лютого 2007 року; попередню митну декларацію № 205030005.2010.001071.001 від 31 травня 2010 року; контракт № 36/2010 від 11 січня 2010 року; специфікацію до контракту № 12 від 28 травня 2010 року; доповнення № 1 від 22 квітня 2010 року; міжнародну товаротранспортну накладну СМR № 909424 від 31 травня 2010 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, рахунок-фактуру № 28/05/2010/FEх від 31 травня 2010 року; експертний висновок № 125/943 від 01 червня 2010 року; дозвіл на ввезення на територію України тварин, продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, патологічного матеріалу № 163 від 04 березня 2009 року; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами (ДПА України) № 2978 від 22 квітня 2010 року; сертифікат якості від 31 травня 2010 року; експертний висновок № 125/943 від 01 червня 2010 року; ветеринарне свідоцтво серії Ч-28 № 062658 від 01 червня 2010 року; сертифікат про походження товару № РL/MF/AE 0070056 від 31 травня 2010 року; заяву від 01 червня 2010 року; акт взяття проб і зразків № 125/943 від 01 червня 2010 року; експортну декларацію № 10РL333010Е0057438 від 31 травня 2010 року.

Разом з цим, позивачем додатково подано банківський платіжний документ № 23 від 04 червня 2010 року, прайс-лист експортера товару від 16 травня 2010 року, калькуляцію експортера за травень 2010 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 632 за червень 2010 року та оборотно-сальдову відомість по рахунку 314 за червень 2010 року.

Так, заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації № 205030005/2010/001087 від 01 червня 2010 року склала 47821,44 гривень.

Однак, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, ввезеного ТОВ "РВПГ МІТ" з'ясовано, що митна вартість задекларованого товару є значно нижчою, ніж митна вартість на такі ж товари, інформація про які наявна в ціновій інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідачем прийнято рішення про визначення митної вартості товарів № 205000006/2010/400071/1 від 02 червня 2010 року, що слугувало збільшенням митних платежів на 86905,26 грн., внаслідок чого митну вартість замороженої шкіри свійських свиней скориговано з 47821,44 грн. до 134726,70 гривень.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205000006/0/02118.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведення відповідачем як суб'єктом владних повноважень правомірність своїх дій щодо застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості товару, ніж заявлений декларантом у вантажній митній декларації № 205030005/2010/001087 від 01 червня 2010 року.

Зазначена позиція була підтримана і Львівським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 23 статті 1 Митного кодексу України 2002 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин та у відповідній редакції (далі - МК України), переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях - це переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов'язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом. При переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація.

Згідно зі статтею 259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Приписами статті 262 МК України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

В силу статті 265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

За змістом статті 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервним.

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, який установлює процедуру здійснення митними органами контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення і після закінчення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України, а також донарахування обов'язкових платежів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 339, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 МК України шляхом: 1) проведення: перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин; усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості; 2) порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з: рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; 3) застосування інших передбачених МК України та законами з питань митної справи форм контролю.

Частиною другою статті 264 МК України у разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

У пункті 11 вищевказаного Порядку вказано, що для підтвердження митної вартості товарів, на вимогу митного органу, декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми-виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередньому експортному митному режимі; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

За такого правового врегулювання, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин діяло законодавство, відповідно до якого митні органи мали виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мали повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в порушення Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766, який діяв на момент виникнення правовідносин, ТОВ "РВПГ МІТ" не надав відповідачу всі необхідні документи, передбачені у пункті 7 вищевказаного Порядку, в якому обумовлений перелік обов'язкових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: відсутнє рішення контролюючого органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, хоча такий товар уже оформлявся за одним договором (контрактом).

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що митний орган має право вимагати, а суб'єкт господарювання зобов'язаний надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних чи не всіх документів не може вважатися виконанням вимог контролюючого органу щодо підтвердження митної вартості товарів.

Таку ж правову позицію зазначив Верховний Суд України в своїй ухвалі від 10 квітня 2012 року у справі № 21-52а12.

При проведенні порівняння заявленої позивачем митної вартості товару з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, Ягодинська митниця Міндоходів встановила, що заявлена митна вартість товару нижча від вартості товарів, яка склалася у практиці щодо відповідних товарів, вартість яких вже колись була предметом визначення, зокрема, згідно з ціновою інформацією ЄАІС ДМСУ рівень цін на шкіру свійських свиней, яка імпортувалась з Польщі в Україну за період з 14 квітня 2010 року до 17 травня 2010 року, становив 0,85 долара США за 1 кг, що більше ніж в два рази перевищує вартість, заявлену позивачем.

В зв'язку з тим, що ТОВ "РВПГ МІТ" не виконав вимоги пункту 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766, що полягають у ненаданні рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом), та з урахуванням того, що раніше товар вже оформлювався - такий товар не підлягає пропуску через митний кордон України у зв'язку із заниженням декларантом митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РВПГ МІТ" залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Л. Л. Мороз

Т. Г. Стрелець