Справа № 202/190/16-а (2-а/0202/23/2016)
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року м. Київ К/800/14161/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Кравцова О.В.
Горбатюка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 у справі № 202/190/16-а (2-а/0202/23/2016) за позовом ОСОБА_4 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо утримання з 01.03.2015 року з пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, зобов'язати відповідача видати розпорядження про перерахунок пенсії без утримання сум податку на доходи фізичних осіб з 01.03.2015 року та виплатити недоотриману суму.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 01 березня 2015 року отримує пенсію у розмірі 8527,06 грн., хоча повинен отримати 9490 грн. Розмір пенсії зменшився у зв'язку з неправомірним застосуванням відповідачем положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIIІ від 28.12.2014 року.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року зупинено провадження в адміністративній справі № 202/190/16-а (2-а/0202/23/2016) за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2016 р. до набрання чинності судовим рішенням у справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

На ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Розглядаючи справу судом апеляційної інстанції встановлено, що питання відповідності Конституції України абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та положень абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, на підставі яких відповідач здійснює відрахування податку на доходи з пенсії позивача, є предметом розгляду в Конституційному суді України, а питання законності зазначених положень має суттєве значення для правильного та об'єктивного розгляду адміністративної справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 404/6650/15-а до набрання законної сили судовим рішенням у справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

ОСОБА_4 звернувся з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо утримання з 01.03.2015 року з пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, зобов'язати відповідача видати розпорядження про перерахунок пенсії без утримання сум податку на доходи фізичних осіб з 01.03.2015 року та виплатити недоотриману суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, навіть у разі визнання неконституційними абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та положень абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, на спірні правовідносини ця обставина не вплине.

Зважаючи на це, колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016року у справі № 202/190/16-а (2-а/0202/23/2016) скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: