Справа № 805/3740/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 р. Справа №805/3740/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14:40

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., при секретарі Шташаліс О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії,

за участю:

представника позивача не зявився,

представника відповідача не зявився,

третьої особи не зявився.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, в якому просив суд:

- зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області відновити актовий запис про народження ОСОБА_3 з такими даними: прізвище, імя, по батькові дитини ОСОБА_3, стать - жіноча, дата народження - 08 грудня 2011 року, місце народження Україна, Донецька область, місто Донецьк, відомості про батька - ОСОБА_1, відомості про матір - ОСОБА_2, доповнивши актовий запис відносно батька графою «національність» з інформацією «німець»;

- зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області відновити актовий запис про народження ОСОБА_4 з такими даними: прізвище, імя, по батькові дитини ОСОБА_4, стать - жіноча, дата народження - 08 грудня 2011 року, місце народження Україна, Донецька область, місто Донецьк, відомості про батька - ОСОБА_1, відомості про матір - ОСОБА_2, доповнивши актовий запис відносно батька графою «національність» з інформацією «німець»;

- зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області відновити актовий запис про шлюб позивача, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що в книзі реєстрації актів 08 вересня 2007 року зроблено відповідний запис під номером 132 з такими даними: відносно нареченого: прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_2, прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, імя та по батькові - ОСОБА_5, дата народження 07 вересня 1980 року, місце народження Республіка Таджикистан, Ленінабадська область, місто Ісфара, громадянство громадянин України; відносно нареченої: прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_6, прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, імя та по батькові - ОСОБА_7, дата народження 08 вересня 1978 року, місце народження Україна, Донецька область, місто Донецьк, громадянство громадянка України, доповнивши актовий запис відносно нареченого графою «національність» з інформацією «німець».

10 листопада 2016 року представником позивача надано клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач просив суд:

- зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області внести зміни до актового запису про народження № 879 від 16 грудня 2011 року, що складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, а саме доповнити цей актовий запис відомостями про національність батька «німець»;

- зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області внести зміни до актового запису про народження № 877 від 16 грудня 2011 року, що складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, а саме доповнити цей актовий запис відомостями про національність батька «німець»;

- зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області внести зміни до актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, що складений відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, а саме доповнити цей актовий запис відомостями про національність нареченого «німець».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у нього та членів його сімї виникла необхідність у виїзді до Німеччини, оскільки він вважає себе німцем за національністю, оскільки його батько, бабуся та дідусь були німцями, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Також позивач зазначив, що він прагне зберегти своє етнічне німецьке походження. Встановлення факту німецького походження позивачу необхідно для впорядкування документів, для реалізації особистих прав, належати до німецького народу та отримання можливості користуватися окремим пільгами та гарантіями, передбаченими діючим законодавством Німеччини для громадян колишніх радянських республік німецького походження. Крім того, позивач зазначає, що він звертався до Селидівського відділу РАЦС із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб, та актових записів про народження, однак було відмовлено у звязку з відсутністю для цього правових підстав. В звязку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Крім того, представником позивача надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що висновком від 08 квітня 2016 року позивачу були надані рекомендації та розяснені підстави внесення змін до актових записів цивільного стану. Також, відповідач посилається на те, що зазначення національності у паспорті громадянина було обовязковим відповідно до Постанови від 27 грудня 1932 року № 1917 «Про встановлення єдиної паспортної системи по Союзу РСР та обовязкової прописки паспортів», яка діяла до 1992 року. Зазначення національності громадянина у паспорті громадянина України не передбачається з часу запровадження паспортів громадянина України у 1992 році відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження». Крім того, зазначив, що відповідно до Правил державної реєстрації актів громадського стану в Україні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2002 року № 1367, бланк свідоцтва про народження не передбачає зазначення національності батьків. Національна належність особи є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно правові відносини з державною. Таким чином, фіксація факту національності особи у документі, що посвідчує особу, чи в актових записах цивільного стану створили б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Представник відповідача також просив розглянути справу у відсутність представника відділу.

Третя особа у судове засідання не зявилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте, за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

З огляду на наведене, а також з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 122 КАС України, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

За умов ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, суд не вбачає перешкод для розгляду адміністративної справи у відсутності представників сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується паспортом громадянина України серія ВА № 517426. (а.с. 12, ).

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, та до актових записів про народження від 16 грудня 2011 року № 878 та № 879, а саме доповнення їх графою національність батька з інформацією «німець».

Відповідно до висновку Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області вбачається, що на підтвердження свого прохання ОСОБА_1 до відділу надані наступні документи: свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії VІІ-ЕЖ виданого 12 вересня 1980 року; паспорт заявника серії ВА № 517426, виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 26 листопада 1996 року, паспорт дружини ОСОБА_2 серії ВК № 421945, виданий Пролетарським РВ ДГУ ГУМВС України в Донецькій області 25 вересня 2007 року; свідоцтво про шлюб І-НО 106594 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку; свідоцтва про народження І-НО 424972 року та І-НО 424972 від 16 грудня 2011 ОСОБА_4 та ОСОБА_3, видані Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 12-18).

08 квітня 2016 року, ознайомившись з заявою про доповнення актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року та до актових записів про народження від 16 грудня 2011 року № 878 та № 879, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області прийнято висновок про відмову у доповненні вищезазначених актових записів графою національність батька з інформацією «німець» (а.с. 25).

В обґрунтування свого висновку відповідач зазначив, що в актовому записі про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, відсутні графи «національність нареченого», а заявник просить доповнити національністю «німець»; в актовому записі про народження дітей від 16 грудня 2011 року № 878 та № 879, складених Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, відсутні графи «національність батьків», а заявник просить доповнити графою національність батька «німець».

У висновку відповідач зазначив, що форма актових записів складених після 01 січня 2004 року не передбачає графи «національність».

Як відповідач у наданому висновку зазначив, що відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, відсутня можливість задовольнити клопотання ОСОБА_1 щодо внесення змін до актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, а саме доповнити національністю нареченого - «німець»; в актовому записі про народження дітей від 16 грудня 2011 року № 878 та № 879, складених Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, а саме доповнити національність батька: батько німець, оскільки відсутні на це підстави.

Порядок внесення змін до актових записів регулюється статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Цими документами не передбачено зміну або доповнення національністю осіб, щодо яких складено актові записи, які прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків , на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, п. 2.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану.

Крім того, у додаткових поясненнях відповідач зазначив, що відповідно до п. 3.1. розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджено, що заява про поновлення актового запису цивільного стану за встановленою формою подається до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника при предявленні паспорту або паспортного документа. Громадяни, які проживають на тимчасово окупованій території України, подають заяви про поновлення актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території на їх вибір. А також, зазначив, що поновленим актовим записам цивільного стану, які зберігаються на окупованій території Донецької та Луганської областей, надається номер та дата складання відмінні від актового запису цивільного стану, складених на тимчасово окупованій території.

Одночасно повідомив, що актові записи цивільного стану складені після 01 січня 2004 року на бланках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2002 року № 1367 та з 19 листопада 2010 року на бланках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2010 року № 1025 не містять графу «Національність».

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просив суд зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області доповнити актовий запис про шлюб від 08 вересня 2007 року № 132 графою національність нареченого «німець», актові записи від 16 грудня 2011 року № 878 та № 879 графою національність батька «німець».

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про національні меншини в Україні» від 25 червня 1992 року № 2494-XII (далі по тексту 2494), Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі по тексту Закон № 2398), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, та анулювання , затверджені наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 (далі по тексту Правила № 96).

Відповідно до статті 3 Конституції України кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Статтею 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» визначено, що до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ст.ст. 11, 18 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав і свобод громадян за національною ознакою забороняється й карається законом.

Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09 грудня 1997 р. № 703/97-ВР, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії VIIЕЖ № 318186, ОСОБА_1, народився 07 вересня 1980 року в м. Ісфара, Ленінабадського району, республіки Таджикистан; у графі «Батько» зазначено: ОСОБА_8, національність «німець»; у графі «Мати» зазначено: ОСОБА_9, національність «руська» (а.с. 18).

Згідно з архівної довідки № 36/19-15 від 24 лютого 2015 року вбачається, що в документальних матеріалах архівного фонду Вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» значиться, що зареєстрований громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по національності німець, з 01 вересня 1998 року зарахований студентом 1 курсу механічного факультету Донецького державного технічного університету по спеціальності «Металургійне обладнання» (а.с. 19).

У довідці Публічного акціонерного товариства «Донецький електротехнічний завод» № 27/147 від 10 березня 2015 року зазначається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, за національністю «німець», дійсно працює в ПАТ «Донецький електротехнічний завод» в якості слюсаря складальника металоконструкцій цеха з 01 березня 2011 року по теперішній час (а.с. 43).

Відповідно до листа Федерального адміністративного відомства Німеччини від 04 грудня 2015 року вбачається, що позивач проходив іспити при постійному дипломатичному представництві Німеччині в Києві на знання німецької мови. Також зазначається, що визначення німецької національності, можливо шляхом прямої заяви особи щодо її німецької національності під час видачі офіційних документів про цивільний стан громадянина, наприклад, загально - громадянського паспорту, військового квитка або свідоцтва про народження дитини, у результаті чого був зроблений запис про німецьку національність у відповідному документі (а.с. 29).

Крім того, з рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 09 червня 1995 року по справі № 2-669 вбачається, що ОСОБА_10 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних звязків. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що він народився 22 червня 1938 року, у свідоцтві про народження вказано, що матірю є громадянка ОСОБА_11, яка також як мати зазначена в свідоцтвах про народження його братів ОСОБА_12 та ОСОБА_8. В звязку з тим, що його мати, як і він саме є особами німецького походження, після Великої вітчизняної війни , вони були направлені в Горьківську область на спецпоселення, а потім переміщені в Ісфаринський район Ленінобадської області Таджикістану. Після переміщення документи матері були втрачені, та після закінчення терміну знаходження на спецпоселенні в правописі імя була втрачена буква «т». В звязку з чим просив суд установити факт, що ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка Одеської області, Веселиновського району с. Мюнхен є матірю ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначеним рішенням встановлено факт, що померла 21 лютого 1988 року ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка Одеської області (нині Миколаївська область), Веселиновського району с. Мюнхен, є рідною матірю ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 28).

Згідно свідоцтва про народження № 1103199, ОСОБА_8 народився 10 вересня 1940 року; у графі «Батько» зазначено: ОСОБА_14; у графі «Мати» зазначено: ОСОБА_11 (а.с. 20).

Також, у матеріалах справи наявна ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 29 квітня 2016 року № 2/225/959/2016, відповідно до якої відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області про встановлення факту національності та внесення змін до актового запису цивільного стану.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що є за національністю німцем та все своє життя ідентифікує себе за національною ознакою як німець (а.с. 27).

Матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про народження батька позивача, рішенням Ленінського районного суду м. Донецька, підтверджується факт належності батька позивача до німецького народу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Цей факт, у свою чергу, свідчить також про приналежність до німецького народу самого позивача, що є підставою вважати ОСОБА_1 за національністю «німець».

Так, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі по тексту Закон № 2398), відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Приписами статті 9 Закону № 2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону № 2398, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 22 Закону № 2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Яв зазначалось, порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до п. 1.2. Правил поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.

Згідно п. 1.4 Правил передбачено, що поновлені чи повторно складені актові записи цивільного стану в разі виявлення первинних записів анулюються на підставі рішення суду або висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (за місцезнаходженням поновленого або повторно складеного запису).

За приписами п.п. 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - пятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.

Пунктом 1.12 Правил передбачено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який одержав матеріали про внесення змін до актового запису цивільного стану, його поновлення та анулювання, не вправі відмовити в їх виконанні, якщо висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану не відповідає зібраним документам, необхідним для вирішення питання по суті, чинному законодавству чи зазначені в ньому факти не підтверджені повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копіями актових записів цивільного стану та іншими документами.

Згідно п. 1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пункт 2.12 Правил передбачає, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому.

Відповідно до п. 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Пунктом 2.16. Правил передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7. Правил)

Відповідно до п. 2.22 Правил після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп Повторно. Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану від 7.07.1995 року № 12 у разі відмови органом РАЦС внести зміни до актів громадянського стану, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку.

Пунктом 2.16.7 Правил передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

На підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вносяться доповнення в актовий запис про народження, якщо в актовому записі передбачені, але не зазначені прізвища, власні імена та по батькові або громадянство батьків (п. 2.16.8 Правил).

Приписами п. 2.16.14 визначено, що на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку.

Крім того, суд зазначає, що особа має право завернутися до відділів державної реєстрації актів цивільного стану з заявами про поновлення актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 2398 поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.

Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону.

Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, регулюється порядок поновлення актових записів цивільного стану.

Крім того, приписами п. 3.1 Правил передбачено, що заява про поновлення втраченого актового запису цивільного стану за встановленою додатком 11 формою подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника при предявленні паспорта або паспортного документа.

Громадяни України, які проживають на тимчасово окупованій території України, подають заяву про поновлення актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території на їх вибір.

Громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, подають заяву про поновлення актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на їх вибір.

Згідно п. 3.3 поновлення актових записів цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої було складено актовий запис; одного з батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальника неповнолітнього та опікуна малолітнього; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Пунктом 3.5 Правил передбачено, що поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду.

Приписами п. 3.13 передбачено, зокрема, що у разі якщо неможливо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану у звязку зі зберіганням актових записів цивільного стану на тимчасово окупованій території України, актовий запис цивільного стану поновлюється у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, до якого подано відповідну заяву громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї; у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання громадянина України, яке знаходиться за межами тимчасово окупованої території України.

Про поновлення актового запису цивільного стану, що зберігається на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, відомості якого наявні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, повідомляються відділи державної реєстрації актів цивільного стану управлінь державної реєстрації відповідних головних територіальних управлінь юстиції у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до п. 3.14 поновлені актові записи цивільного стану складаються у двох примірниках. Перший примірник залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем складання, а другий передається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно п. 3.17 рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області за заявою: про відновлення актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року та доповнення актового запису відносно нареченого графою «національність» з інформацією «німець»; про відновлення актових записів про народження № 878, № 879 від 16 грудня 2011 року та доповнення актових записів відносно батька графою «національність» з інформацією «німець».

Розглянувши заяву ОСОБА_1 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області прийнято висновок від 08 квітня 2016 року про відмову у внесенні змін до вищезазначених актових записів, оскільки, форма актових записів складених після 01 січня 2004 року затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2002 року № 1367 та з 19 листопада 2010 року № 1025 не передбачає графу «Національність».

Однак суд не погоджується з прийнятим висновком про відмову у внесенні змін до актових записів та приходить висновку щодо його скасування, з наступних підстав.

Як вже зазначалось судом, Конституцією України та Законом України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач ОСОБА_1 за національністю є «німцем».

Крім того, суд вважає, що позивач має право на збереження своєї національної самобутності та відновлення своєї національності шляхом внесення відповідних змін у актовий запис.

Так, суд погоджується, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 10 листопада 2010 року № 1025 не передбачено графу «національність».

Згідно зразків актових записів про шлюб та народження відсутня графа «Національність», однак, наявна графа «Для відміток». Відповідно до постанови КМУ № 1025 не вбачається, що саме законодавець хотів віднести до графи «Для відміток» (які саме необхідні примітки зазначати у даній графі), тому на думку суду, для захисту прав, свобод та інтересів позивача, відповідач мав можливість внести до зазначеної графи інформацію щодо «національності нареченого» та «національності батька».

Також, суд вважає можливим зазначити, що внесення інформації щодо «національності нареченого» та «національності батька» до графи «Для відміток» у актових записах про шлюб та народження, жодним чином не впливає ані на інтереси держави, ані на інтереси суспільства в цілому.

Також суд зазначає, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 16.05.2013 року у справі «Гарнага проти України» (№20390/07) наголошено на необхідності дотримання державою справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому.

Крім того, суд звертає увагу, що ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Конституція України гарантує кожній особі вільний вибір належності до національних меншин.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 11 КАС України, приймаючи до уваги заперечення відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про необхідність скасування висновку Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області від 08 квітня 2016 року про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, до актового запису про народження № 878 від 16 грудня 2011 року, до актового запису про народження № 879 від 16 грудня 2011 року; поновлення актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку та доповнення інформацією про національність нареченого «німець»; поновлення актового запису про народження № 878 від 16 грудня 2011 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та доповнення інформацією про національність батька «німець»; поновлення актового запису про народження № 879 від 16 грудня 2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та доповнення інформацією про національність батька «німець».

Приписами статті 71 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Повний текст постанови складено та підписано 13 лютого 2017 року.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 181, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати висновок Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області від 08 квітня 2016 року про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, до актового запису про народження № 878 від 16 грудня 2011 року, до актового запису про народження № 879 від 16 грудня 2011 року.

Поновити актовий запис про шлюб № 132 від 08 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку та доповнити інформацією щодо національності нареченого «німець».

Поновити актовий запис про народження № 878 від 16 грудня 2011 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та доповнити інформацією щодо національності батька «німець».

Поновити актовий запис про народження № 879 від 16 грудня 2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та доповнити інформацією щодо національності батька «німець».

Стягнути з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області (ідентифікаційний код 24157278, юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Маяковського, буд. 39) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Донецьк, вул. Волго-Донська, буд. 4, корп. б, кв. 2) судовий збір у розмірі 1 655,00 (одна тисяча шістсот пятдесят пять) гривень 00 копійок.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 06 лютого 2017 року без участі сторін.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.