Справа № П/811/1020/16
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2017 рокусправа № П/811/1020/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2016 року у справі № П/811/1020/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати вимогу відповідача № Ф- від 06.07.2016 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 45753,95 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № від 06.07.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 7433,54 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в якості суб'єкта господарювання виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради Кіровоградської області 12.11.2007 року. Види діяльності за КВЕД: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; вантажний автомобільний транспорт (основний); допоміжне обслуговування наземного транспорту; транспортне оброблення вантажів; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підставі наказу № 596 від 06.06.2016 року посадовою особою відповідача проведено документальну виїзну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт № 467/11-23-13-02/177613518 від 06.07.2016 року (а.с. 8-24).

В акті перевірки податковим органом зафіксовано порушення:

- п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - внаслідок чого податковим органом визначено суму податкового зобов'язання з єдиного внеску на загальну суму 45753,95 грн., в тому числі за 2014 рік - 28581,40 грн., за 2015рік -17172,55 грн.;

- п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України - донараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 19788,38 грн., в тому числі за 2014 рік - 12355,08 грн., за 2015 рік - 7223,30 грн. (а. с. 22-24).

Відповідачем під час перевірки зроблено висновок, що до складу задекларованих витрат за 2014 рік позивачем включено витрати у вигляді вартості використання дизельного пального в сумі 1106746,40 грн. При цьому, згідно акту попередньої документальної перевірки дебіторська заборгованість (станом на 31.12.2013р.) становить 46215,07 грн. (без ПДВ) та залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2013 р. складають 8733,37 грн. (акумулятори 7 шт).

Відповідно до наданих на перевірку банківських виписок податковим органом встановлено, що вказана дебіторська заборгованість в сумі 46215,07 грн. надійшла на розрахунковий рахунок позивача, який відкрито в КРУ "ПриватБанк" в січні 2014 року.

Також, відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_1 надавав підприємствам транспортні послуги в 2013 році, дохід отримав за зазначені транспортні послуги в січні 2014 р., тобто понесені витрати по списанню дизельного пального не пов'язані з отриманням доходу, а відтак позивачем завищено витрати за 2014 рік на суму 46215,07 грн.

Крім того, податковим органом зроблено аналогічні висновки щодо завищення витрат в частині списання дизельного пального в 2015 році в сумі 49488,62 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом прийнято:

- рішення № від 06.07.2016р., яким позивачу застосовано штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску в сумі 7433,54 грн. (а. с. 36);

- вимогу від 06.07.2016 р. № Ф- про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 45753,95 грн. (а. с. 6).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Здійснювана позивачем діяльність з надання послуг автоперевезень у повній мірі відповідає поняттю "господарська діяльність", оскільки пов'язана з наданням послуг та отримання доходу.

Відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (редакція, чинна в 2014 році).

У пункті 177.2. ст. 177 ПК України вказано, що об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

При цьому п. 177.4. ст. 177 Кодексу (редакція, чинна у 2014 р.) містить застереження про те, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу. Так у п.138.1. ст.138 ПК України (в редакції 2014 року) зазначено, що однією зі складових витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є витрати операційної діяльності, які включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 177.4. ст. 177 ПК України (в редакції, що була чинною у 2015 році) передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Судом встановлено, що у період, який перевірявся відповідачем, позивач здійснював вантажні перевезення як по території України, так і за її межами. Кошти, які витрачалися позивачем на придбання дизельного палива, були віднесені до складу витрат, повязаних з господарською діяльністю.

Підтверджуючи здійснення вказаних господарських операцій позивач надав відповідачу копії технічних паспортів на транспортні засоби, видаткові накладні на придбання та реалізацію товарів (робіт, послуг) з 01.01.2014 - 31.12.2015 р., акти виконаних робіт (з 01.01.2014 р. по 31.12.2015р.), договори про надання послуг (з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р.), товарно-транспортні накладні ( з 01.01.2014 р. по 31.12.2015р.), договір оренди приміщення (з 01.01.2014 р. по 31.12.2015р.), чеки та інші розрахункові документи, фіскальні чеки (з 01.01.2014 року по 31.12.2015р.), довідка про склад витрат, довідка про залишки ТМЦ. ( а. с. 145-246)

Крім того, відповідачем зазначено, що з наданих на перевірку подорожніх листів, актів виконаних робіт (послуг) відсутня інформація щодо фактичного використання дизельного пального по наданим ФОП ОСОБА_1 послугам. Крім того, подорожні листи та акти виконаних робіт (послуг) заповнені неналежним чином.

Проте судом першої інстанції вірно зазначено, що зі змісту копії актів виконаних робіт, встановлено дату складення, реквізити сторін, що склали акт, маршрут, строк виконання робіт, найменування автомобіля, вартість послуг та підписи замовника та виконавця. Крім того, до актів долучено рахунки, які містять розрахунок транспортних послуг. (а. с. 145-164).

Оскільки позивачем надавались саме послуги з перевезення, то витрати пального як і є безпосередніми витратами, які пов'язані із здійсненням ним господарської діяльності і підтверджують реальність надання вказаних послуг.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що врахуванню для обчислення витрат підлягають всі дії: з пункту вибуття транспортного засобу до пункту завантаження і до моменту його повернення в пункт зберігання або відбуття від пункту розвантаження в інший пункт завантаження для здійснення іншої господарської операції. Відповідно, пальне, використане під час руху по маршруту транспортного засобу без вантажу під навантаження або після розвантаження слід вважати таким, що використане у господарській діяльності.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач підтвердив документально понесені ним під час ведення господарської діяльності протягом 2014-2015 року витрати на придбання палива для надання послуг з перевезення, а відтак висновок відповідача, що позивачем завищено витрати за 2014р. на суму 28581,40 грн. та за 2015р. на суму 17172,55 грн., сплачену за пальне, обсяги використання якого в господарській діяльності для отримання доходу, не підтверджено первинними документами, є безпідставними, і не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2016 року у справі № П/811/1020/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко