Справа № 212/339/17-а
Суддя: Колочко О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/339/17-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., з участю секретаря судового засідання Деменко А.С., за участі сторін: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 18.06.1979 по 17.08.2016 працював на посаді електрозварника ручної зварки на різних підприємствах. Вказана професія, згідно вимог ОСОБА_4 Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» відноситься до списку №2. Згідно до п.3 Наказу міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Таким чином, він був працевлаштований за професією, що відноситься до Списку №2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах на протязі більше ніж 12 років 06 місяців, при цього його загальний трудовий стаж складає більше ніж 30 років, а саме складає 30 років 03 місяців 15 днів, при цьому весь вищевказаний період він працював за професією електрозварник, тобто за професією, яка передбачена Списком №2 та надає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 20 вересня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах замість пенсії по інвалідності. Рішенням комісії від 30.09.2016 №20 йому було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком №2 у звязку з відсутністю необхідного пільгового та загального стажу. Вважає, що рішення порушує його права, передбачені діючим законодавством України, в звязку з чим він вимушений був звернутися до суду за захистом його порушених прав.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, надав письмові заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши їх у судовому засіданні, приходить до такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11КАС України,розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 19.03.1991 та отримував пенсію по інвалідності відповідно до ст.33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з копії трудової книжки, з 18.06.1979 по 17.08.2016 працював на посаді електрозварника ручної зварки на різних підприємствах ( а.с. 20-29).

Відповідно до довідки № А02-1420-38-12/046-Кс від 02.03.2016 позивач дійсно працював в СТ «Алмазтехмонтаж» УКС АК «Алроса» (ОАО) на посаді електрозварник ручної дугової зварки по вахтовому методу роботи з 13.03.1998 по 19.11.1998, з 05.01.1999 по 27.06.1999, з 06.09.1999 по 21.03.2000, з 31.01.2001 по 17.10.2001, з 02.03.2002 по 05.11.2002, з 25.02.2003 по 02.06.2003, з 03.03.2004 по 26.11.2004, з 21.03.2005 по 31.10.2005; електрозварником ручної зварки на Мирнинській монтажній площадці по вахтовому методу з 15.06.206 по 03.07.2007; електрозварником ручної зварки на Удачнинській монтажній площадці по вахтовому методу з 09.01.2008 по 19.12.2008, з 19.01.2009 по 20.05.2009 з 01.07.2010 по 31.12.2010, з 18.01.2011 по 28.02.2011, з 23.03.2011 по 17.11.2011, з 13.02.2012 по 28.09.2012, з 05.03.2013 по 18.11.2013, з 03.12.2013 по 30.09.2014, з 16.05.2015 по 31.12.2015 за вищевказаними професіями працював повний робочий день та професія відноситься до Списку №2. Загальний стаж роботи 13 років 01 місяць 12 днів. (а.с. 17).

Згідно довідки ПАТ «Криворіжіндустбуд» ОСОБА_1 працював на посаді електрозварника ручної зварки з повним робочим днем при 5-ти денному робочому тижні з 09.03.1982 по 13.09.1988, вказана професія відноситься до Списку №2 (а.с.18).

Згідно поданої заяви позивача та наданих додатково документів, його з 16.05.2014 було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Як вбачається з листа № 10867/05/29 від 30.09.2016 Криворізького північного обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області на заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах розяснено, що при переведенні з пенсії по інвалідності, на пенсію за віком - підстав зарахування до страхового стажу періоду роботи за межами України немає ( а.с. 15-16).

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено види пенсій, а саме пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Суд приходить до висновку, що твердження відповідача про те, підстав зарахування до страхового стажу періоду роботи за межами України немає, оскільки Угодою «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року не передбачено норм стосовно перерахунку раніше призначено пенсії, є безпідставними і не заслуговують на увагу.

Згідно з ст. 1 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким чином, порядок зарахування страхового стажу після призначення переведення з одного виду на інший, передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що трудовий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

З огляду на викладене вище, з врахуванням представлених суду трудової книжки та відповідних довідок, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11, 69, 70, 71, 99, 158, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 у відповідності до вимог ст. 13 ч. 1 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасувати його.

Зобов'язати Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 у відповідності до вимог ст. 13 ч. 1 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 вересня 2016 року.

ОСОБА_4 може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. В. Колочко