Справа № 537/4781/16-а
Суддя: Степура А. А.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/4781/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Степури А.А., за участю секретаря Грицькової Я.С. представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП - Щепілова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в м. Кременчуці, інспектора 4 роти Управління патрульної поліції м. Кременчука Демешка Дениса Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДР № 118075 від 23.09.2016 року , винесену інспектором 4 роти Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Демешком Денисом Сергійовичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі.

На обґрунтування позову зазначила, що 23.09.2016 року близько 17 год. 30 хв. вона зупинилась на своєму автомобілі НОМЕР_1 біля будинку 4 по вул. Перемоги в м. Кременчуці. В цей час на паркувальний майданчик під»їхав патрульний автомобіль, з якого вийшов інспектор патрульної служби і підійшов до неї. Поліцейський повідомив їй, що вона порушила правила дорожнього руху під час управління транспортним засобом , а саме п.2.9 ПДР УКраїни, оскільки користувалась мобільним телефоном під час їзди. За надумане порушення правил дорожнього руху інспектором патрульної поліції Демешком Д.С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 118075. Згідно даної постанови вона була притягнута до відповідальності у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП і застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Дану постанову їй вручили під розпис. Приблизно десь через хвилин 30 на її мобільний телефон зателефонувала особа, яка представилась працівником патрульної поліції і попрохав її зустрітись у найближчий час, не пояснюючи з якою метою. Вона запропонувала поліцейським під»їхати до місця її мешкання - м. Кременчук вул. Леніна буд. 27. Зазначила, що коли поліцейські під»їхали до неї, інспектор патрульної поліції попросив надати йому її копію постанови . Не в повній мірі обізнана у своїх правах, вона надала поліцейському свій примірник постанови і побачила, що інспектор почав вносити в постанову додаткову інформацію і в даній постанові з»явився додатковий склад правопорушення , що нібито вона не пред»явила для перевірки поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ і кваліфікація адміністративного правопорушення була виправлена з ч.2 ст. 122 КУпАП на ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказала, що інспектор патрульної поліції під час притягнення її до адміністративної відповідальності не пред»явив жодного доказу на підтвердження факту порушення нею п.2.9 ПДР України, а тому штучно створив умови для перевірки документів і притягнення її до відповідальності . Інспектор не мав повноважень перевіряти її документи, оскільки вона не порушувала правил дорожнього руху. За таких обставин, вимога інспектора поліції про надання полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не може вважатися законною, отже і не надання такого документу не може вважатися порушенням ст. 126 КУпАП. З урахуванням викладеного, просить позов задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор 4 роти Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Демешко Д.С. в судовому засіданні пояснив, що 23.09.2016 року в складі патруля УПП у м. Кременчуці виявив водія ОСОБА_4, яка розмовляла по телефону під час керування автомобілем НОМЕР_1 по вул. Перемоги. Зупинивши автомобіль , затребували у ОСОБА_4 документи водія та страховий поліс. ОСОБА_4 пояснила, що страховий поліс у неї прострочений і не заперечувала, що розмовляла по телефону під час керування автомобілем. У зв»язку з виявленням порушення Правил дорожнього , передбачених п.2.9 (д) та п.2.4. (а) ним складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення серії ДР № 118075, де зазначив вказані два порушення ПДР та зазначив кваліфікацію правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак, враховуючи, що відповідальність при вчинення двох, або більше адміністративних правопорушень передбачена за найбільш тяжче, він виправив зазначену ним кваліфікацію з ч.2 ст. 122 КУпАП на ч.1 ст. 126 КУпАп, якою передбачено більший штраф.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчуці позов не визнав та пояснив, що 23.09.2016 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Демешком Д.С. винесена постанова серії ДР № 118075 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Toyota RAV 4» номерний знак НОМЕР_1 біля будинку 4 по вул. Перемоги в м. Кременчуці користувалась мобільним телефоном , тримаючи його у руці та не пред»явила для перевірки поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , чим порушила п.2.4 «а», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП. Нагрудною відеокамерою інспектора патрульної поліції зафіксовано, що позивач не заперечувала факту користування мобільним телефоном під час керування транспортним засобом та пояснила «негайна справа». Тобто, порушення позивачем вимог п.2.9 ПДР України не надумане інспектором патрульної поліції, як це вказано в адміністративному позові. Окрім того, вказав, що в позовній заяві позивач не заперечує, що станом на день перевірки інспектором її документів , закінчився строк дії полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення є очевидним та позивачем не заперечується. Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення , то дана вимога не підлягає також задоволенню, оскільки вказане питання відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені якої була розглянута справа про адміністративне правопорушення інспектором роти № 4 батальйону УПАП у м. Кременчуці ДПП Демешком Д.С. З урахуванням викладеного, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчуці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. З КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожнасторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Судом встановлено , що 23.09.2016 року інспектором 4 роти УПП в м. Кременчуці ДПП Демешко Д.С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 118075 відносно позивача - ОСОБА_4 , притягнуто її до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно вказаного протоколу , 23.09.2016 року о 17 год. 30 хв. в м. Кременчуці по вул. Перемоги 4 під час руху ОСОБА_4 користувалась засобом зв»язку (мобільним телефоном), чим порушила п.2.9. ПДР України та не пред»явила для перевірки поліс обов»язковго страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.2.4 (а) ПДР України.

За порушення водіями вимог п.2.9. ПДР передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме : порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За порушення п.2.4. ПДР передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП , а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

Згідно ст.16 Закону України Про дорожній рух водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити зазначення опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За даних обставин, суд вважає, що відповідачем інспектором УПП м. Кременчука Демешком Д.Л. не вірно трактовано положення норм КУпАП стосовно порядку складання постанови про накладення адміністративного стягнення , а саме надане ним пояснення здійснених ним в постанова про накладення адміністративного стягнення виправлень кваліфікації дій водія ОСОБА_4 на більш тяжке.

Як вбачається з аналізу ч.2 ст. 283 КУпАП в постанові повинні бути зазначені норми КУпАП, якими передбачена відповідальність за виявлені порушення. Інспектором Демешком Д.С. в оскаржуваній постанові зазначено два порушення ПДР, за які передбачена відповідальність за різними статтями КУпАП, а саме за ст. 122 КУпАП та ст. 126 КУпАП. Однак,в порушення норми ст. 283 КУпАП при виявлені двох порушень, інспектором Демешком Д.С. зазначено в постанові тільки про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а кваліфікація дій за іншим порушенням відсутня.

Однак, норма щодо призначення стягнення, передбачає не кваліфікацію дій правопорушення за більш серйозним правопорушенням, а накладення стягнення ( в даному випадку штрафу) за більш серйозне правопорушення.

За таких обставин, при зазначенні двох правопорушень, однак посиланні на одну норму КУпАП та наявними виправленнями кваліфікації дій ОСОБА_4 з ч.2 ст. 122 КУпАП на ч.1 ст. 126 КУпАП суд вважає, що інспектором Демешком Д.С. порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності , так як з оскаржуваної постанови не зрозуміло, за які саме дії та за якою статтею КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

До даного висновку ,суд також приходить з огляду на положення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Відповідно до ІІ розділу п. 7 вищезазанченої інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Проте, з постанови про притягення позивача до адміністративної відповідальності вбачається, що дана постанова містить виправлення , а саме переправлена стаття та частина за якою позивачка була притягнута до адміністративної відповідальності .

Окрім того, в порушення вимог вищевказаної інструкції інспектором не було відібрано пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, наявність в діях інспектора Демешка Д.С. порушень вимог КУпАП про порядок притягнення особи до адміністративної відповідальінсоті та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення , суд вважає що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог закону, а тому підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказане питання відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені якої була розглянута справа про адміністративне правопорушення .

Керуючись ст.ст. 6-14, 71,159-163, 167, 257, 267 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в м. Кременчуці, інспектора 4 роти Управління патрульної поліції м. Кременчука Демешка Дениса Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДР № 118075 від 23.09.2016 року , винесену інспектором 4 роти Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Демешком Денисом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

В задоволені іншої частини вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особам, які не приймали участь у розгляді справи, в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Степура А.А.

Повний текст постанови виготовлений 24.02.2017 року