Справа № 823/1933/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року справа № 823/1933/16
09 год. 35 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області щодо не зарахування навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут в строк служби;

зобов`язати начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області зарахувати позивачу до загального стажу військової служби термін навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут, а саме: 01 рік, 10 місяців, 8 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 22 серпня 1994 року по 15 червня 1997 року навчався у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут. Загальний термін навчання у вказаному навчальному закладі становить 02 роки, 09 місяців, 24 дні. В листопаді 2016 року позивач звернувся до начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області з проханням зарахувати йому в загальний строк військової служби час навчання у ліцеї. У відповіді на його звернення, позивача було повідомлено, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.02.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» зарахування до вислуги років навчання у військових ліцеях та ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою не передбачено.

На думку позивача, на час зарахування (прибуття) на навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з посиленою військово-фізичною підготовкою діяли положення статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (в редакції від 25.03.1992 року), яка передбачала, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), проте на даний час редакція даного закону не передбачає, що навчання у військових ліцеях є початком військової служби. Оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому при нарахуванні вислуги років військовослужбовцям, які прибули на навчання у військових ліцеях до 31.07.1999 року відповідач повинен був керуватися Законом, що діяв у редакції від 25.03.1992 року.

В судове засідання, розгляд якого було призначено на 08.02.2017 року, позивач не прибув. В матеріалах справи наявні заяви позивача від 24.01.2017 та від 08.02.2017 про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача під час судового розгляду справи наполягав, що підстав для зарахування строку навчання у військовому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут, який є загальноосвітнім навчальним закладом, у загальний строк військової служби немає. Позивач був зарахований на навчання у Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут у віці 14 років, за період навчання являвся учнем, а не курсантом, будь-якого військового звання не отримав, військову присягу прийняв вже після закінчення ліцею при прийнятті на військову службу, отже період навчання в ліцеї не може зараховуватись до загального строку військової служби.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні. Однак, у зв`язку з прибуттям не всіх осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут був створений у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про реформу системи військової освіти» №490 від 19 серпня 1992 року на базі Львівської республіканської спецшколи-інтернату з поглибленим вивченням російської мови і літератури та посиленою військово-фізкультурною підготовкою та Постановою Кабінету Міністрів України «Про військові ліцеї та ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою» №643 від 13 червня 1996 року з 1 липня 1996 року реорганізований у Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут.

Згідно копії з витягу з Наказу №92 від 22 серпня 1994 року, ОСОБА_1 було зараховано на перший курс (9 клас) Львівського військового ліцею імені Героїв Крут та на всі види забезпечення (а. с. 6).

Відповідно до копії витягу з Наказу №118 від 15.06.1997 року (а. с. 8) на підставі рішення педагогічної ради ліцею №116 від 14.06.1997 року позивача випущено з ліцею та видано атестат про середню освіту звичайного зразка.

Загальний термін навчання у вказаному навчальному закладі становить 02 роки, 09 місяців, 24 дні.

З 19.04.2012 року позивач проходив службу в Територіальному управлінні Міністерства надзвичайних ситуацій України в Черкаської області. Згідно з Указом Президента України «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» від 24 грудня 2012 року №726/2012 Міністерство надзвичайних ситуацій України реорганізовано у Державну службу України з надзвичайних ситуацій.

25.11.2016 року позивач звернувся до начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області з проханням зарахувати йому в загальний строк військової служби час навчання у ліцеї.

Згідно листа першого заступника начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області від 30.11.2016 №02-6866/01-17 (а. с. 10) у відповідь на звернення позивача його повідомлено, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.02.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» зарахування до вислуги років навчання у військових ліцеях та ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою не передбачено.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з того, що згідно зі статтею 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (в редакції від 25.03.1992 року) початком перебування на військовій службі вважався, зокрема, й день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Тобто, вказаною нормою було чітко передбачено, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею) і виключно за приписом військового комісаріату.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Громадяни України, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, можуть проходити попередню підготовку в загальноосвітніх навчальних закладах, військових ліцеях, ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою, у військових оркестрах, навчальних закладах громадських організацій, на підготовчих курсах при вищих військових навчальних закладах або військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів (частина 1 статті 12 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII).

Статтею 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII передбачено, що призов громадян на строкову військову службу здійснюється в мирний час з 18 років, а статтею 20 цього ж закону визначено можливість прийняття громадян на військову службу за контрактом віком з 17 років, в тому числі і тих, котрі досягли 17-річного віку в рік зарахування на навчання.

Отже, необхідною умовою прийняття на військову службу є, зокрема, досягнення громадянином України відповідного віку, передбаченого статтями 15 та 20 цього Закону.

Перебування на військовій службі громадян, які навчаються у військово-навчальних закладах, передбачено і у статті 25 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII.

Водночас, положеннями статей 8 та 12 зазначеного Закону для громадян, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, передбачено проходження підготовки у військових ліцеях, середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладах, в організаціях Товариства сприяння обороні України, на підготовчих курсах при вищих навчальних закладах або самостійно.
Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут був створений у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про реформу системи військової освіти» №490 від 19 серпня 1992 року на базі Львівської республіканської спецшколи-інтернату з поглибленим вивченням російської мови і літератури та посиленою військово-фізкультурною підготовкою та Постановою Кабінету Міністрів України «Про військові ліцеї та ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою» №643 від 13 червня 1996 року з 1 липня 1996 року реорганізований у Львівський державний ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 № 490 «Про реформу системи військової освіти», Львівський військовий ліцей ім. Героїв Крут був утворений на базі Львівської республіканської спеціальної школи-інтернату з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, надання державної допомоги у вихованні дітей сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також дітей учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, вказаний військовий ліцей є видом загальноосвітнього навчально-виховного закладу, у якому ліцеїсти проходять підготовку до вступу у військово-навчальні заклади, а навчання у даному військовому ліцеї не входить до закріпленого у статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII переліку видів військової служби.
Також, з матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що після закінчення навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут позивач отримав лише загальну середню освіту.

Доказів того, що на момент вступу до Львівського військового ліцею імені Героїв Крут, чи під час навчання в ньому, або на момент закінчення навчання в цьому навчальному закладі позивач отримав військове звання, приймав Військову присягу та укладав контракт на проходження військової служби, який в обов`язковому порядку укладається з курсантами (слухачами) суду надано не було.

Більш того, в матеріалах справи відсутній припис виданий військовим комісаріатом, який згідно статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII є обов`язковим для вступу до військового навчального закладу.

Таким чином, на підставі вище викладеного та враховуючи, що Львівський ліцей імені Героїв Крут, в якому навчався позивач з 22 серпня 1994 року по 15 червня 1997 року, є закладом середньої ланки загальної освіти та створений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року N 490 «Про реформу системи військової освіти» з метою підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, суд дійшов висновку, що навчання у ньому не можна вважати навчанням у військовому навчальному закладі, а відтак і проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у частині 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27.03.2012 року у справі №21-7а12 та у постанові від 16.04.2013 у справі № 21-107а13.
Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» визначено обмежений перелік підстав для зарахування до вислуги років, до яких навчання у військових ліцеях не входить.
З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 41, 86, 94, 128, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель