Справа № 428/777/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/777/17
Провадження №2-а/428/109/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського Управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із адміністративним позовом до Харківського Управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування постанови серії АА № 208635 від 05.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 2040 грн. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою в.о. заступника начальника Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС Самойленко Т.М. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040 грн. Позивач вважає, зазначену постанову протиправною та такою, що прийнята з істотними порушеннями діючого законодавства, а тому просить суд її скасувати.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися, від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч. 4 ст.122, ч. 6 ст. 128 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2016 року Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС відносно Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 381 від 23.12.2016 року серії АА № 710889 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого позивачем порушено п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме, несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 61 083 112 грн. 30 коп.

На підставі вказаного протоколу 05.01.2016 року в.о. заступника начальника - начальника Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС, Самойленко Т.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА № 208635, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 2040 грн.

Позивач вважає вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно ч. 2 ст. 6 та частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно з пунктом 10 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Таким чином, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 7 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно ч. 9 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Матеріали справи свідчать про те, що 20.07.2015 року між позивачем (довіритель) та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» (повірений) укладений договір доручення №35/ФО/15-209, відповідно до пунктів 1.1., 1.2 якого повірений зобов'язується від імені та за рахунок довірителя виконувати грошові зобов'язання. Виконані грошові зобов'язання, вчинені повіреним на виконання цього договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов'язки довірителя.

На виконання умов вищевказаного договору ДП «Хімік» ПАТ «Азот» було сплачено суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що свідчать надані позивачем платіжні доручення, в яких зазначено призначення платежу, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Згідно з частиною 1 статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до ст. 1003, ч. 1 ст. 1004, ч. 1 ст. 1005, ч. 1 ст. 1007 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Таким чином, основним змістом договору доручення є зобов'язання повіреного вчинити певні юридичні дії від імені та за рахунок довірителя.

Укладеним договором доручення передбачені чіткі юридичні дії, які має вчинити повірений, а саме: виконувати грошові зобов'язання, перерахувати єдиний соціальний внесок.

В даному випадку ДП «Хімік» ПАТ «Азот», перераховуючи соціальний внесок, діяв як повірений від імені позивача, а не як самостійний платник. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов'язання зі сплати єдиного внеску шляхом вчинення дій від імені позивача повіреним на підставі договору доручення. Крім того, слід зазначити, що внаслідок таких дій позивача ніяких негативних наслідків не наступило, а навпаки кошти своєчасно надійшли до відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, проте жодних доказів, суду не надано.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що аналогічна практика щодо вирішення подібних спірних правовідносин міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України по справі № К/800/18754/16 від 26.01.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення законодавчих положень відповідачем не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що оскаржувана постанова є протиправною та необґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно зі ст. 94 КАС України суд враховує, що позов задоволено, а отже наявні підстави для присудження на користь позивача всіх понесених судових витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського Управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 208635 від 05.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» ОСОБА_1 за ч.4 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2040 грн. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Харківського Управління Офісу великих платників податків ДФС суму судових витрат у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. С. Журавель