Справа № 807/535/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2017 рокум. Ужгород№ 807/535/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М..,

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.,

за участю сторін:

представника позивача - Семак В.П.,

представник відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області про скасування відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області, яким просить суд скасувати відмову Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області викладену в листі від 17.02.2016 року за №Ф-282/0-259/6-16.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 18.12.2012р. по справі № 5008/1025/2012 за позовом РВ ФДМУ по Закарпатській області до ТДВ «Мукачівський верстатозавод» про розірвання Договору купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва державної власності № 360 від 17 жовтня 2005 року позов задоволено повністю. Після розірвання Договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - 40 - квартирного житлового будинку ВАТ "Мукачівський верстатозавод" № 360 від 17.10.2005, об'єкт було повернуто у державну власність. Керуючись Державною програмою приватизації на 2012-2014 роки, затвердженою Законом України від 13.01.2012 № 4335, а саме ч. 9 розділу II, для забезпечення приватизації земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти державної власності, що підлягають приватизації, запроваджуються різні способи їх продажу, які враховують особливості об'єкта і попит потенційних покупців, а саме: відчуження об'єктів державної власності і земельних ділянок, на яких вони розташовані, як єдиного об'єкта. Фонд державного майна України листом від 15.01.2014 за № 10-20-331, делегував Регіональному відділенню повноваження щодо здійснення приватизації вказаного об'єкта разом із земельною ділянкою шляхом продажу на аукціоні під розбирання. Наказом Фонду державного майна України № 378 від 25.01.2014, затверджено Перелік об'єктів приватизації, повернених в державну власність, які підлягають подальшому продажу. У вказаний Перелік ввійшов об'єкт державної власності - 40- квартирний житловий будинок "Мукачівського верстатозаводу". На виконання зазначеного наказу, позивачем 25.02.2015 року наказом № 00117 було прийнято управлінське рішення а саме, провести продаж на аукціоні під розбирання ОНБ, що повернутий у державну власність разом із земельною ділянкою, який розташований на території Кольчинської селищної ради. З цією метою Позивач звернувся із клопотанням до Мукачівської РДА про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Розпорядженням голови Мукачівської РДА № 459 від 15.10.2015 Позивачу надано відповідний дозвіл. Листом від 19.11.2015 р. № 05-03-03639 позивач звернувся до Кольчинської селищної ради щодо погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,36 га.. Однак Кольчинська селищна рада своїм рішенням III сесії VII скликання від 08.12.2015 № 38 відмовила в погодженні меж земельної ділянки. Розглядаючи питання погодження меж спірної земельної ділянки та приймаючи вищевказане рішення Кольчинська селищна рада на думку позивача вийшла за межі своїх повноважень, оскільки не являється ні суміжним власником ні землекористувачем. Відомості про суміжних власників або користувачів із спірною земельною ділянкою площею 0,36 га. під об'єктом незавершеного будівництва в Державному земельному кадастрі відсутні (не зареєстровані), відповідно відсутні кадастрові номери суміжних земельних ділянок, тобто, суміжні ділянки є землями загального користування.

З метою виконання вищевказаних наказів ФДМУ та РВ, позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі із заявою від 22.11.2015 № 19-03-04032 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,36 га. за адресою смт. Кольчино вул. Фрідяшівська, Мукачівського району на якій розташовано об'єкт незавершеного будівництва державної власності - 40- квартирний житловий будинок ВАТ «Мукачівський верстатозавод». Однак, відповіді про державну реєстрацію земельної ділянки (надання витягу з Державного земельного кадастру) або відмову в її реєстрації в строки визначені ч. 5 ст. 24 Закону України « Про Державний земельний кадастр» Регіональне відділення не отримало. В подальшому Регіональне відділення повторно звернулось листом від 03.02.2016 за № 19-03-00341, до Відповідача з проханням повідомити про результати розгляду заяви від 22.11.2015 № 19-03-04032. Листом від 17.02.2016 за № Ф-282/0-259/6-16 Управління Держгеокадастру Мукачівському районі повідомило, що заява від 22.11.2015 № 19-03-04032 до управління надійшла тільки 16.02.2016 та відмовило Регіональному відділенню в державній реєстрації вказаної земельної ділянки. Підставою відмови в державній реєстрації слугувало відсутність в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі якої реєструється земельна ділянка, належним чином погодженого Акта встановлення та погодження меж земельної ділянки.

За наведених вище обставин, позивач вважає відмову у державній реєстрації земельної ділянки неправомірною та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, а відтак, просить її скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином проте подав письмові заперечення проти позову, якими просив відмовити у задоволенні такого з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 90-93 ).

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Рішенням господарського суду Закарпатської області від 18.12.2012р. по справі № 5008/1025/2012 позов Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області до товариства з додатковою відповідальністю «Мукачівський верстатозавод» про розірвання договору купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва державної власності № 360 від 17 жовтня 2005 року - задоволено повністю (а.с.7-9).

08.01.2013 року Господарським судом Закарпатської області було прийнято додаткове рішення по вищевказаній справі, яким п.1 резолютивної частини рішення суду від 18.12.2012 року доповнено наступним «розірвати договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва державної власності 40-квартирного житлового будинку ВАТ «Мукачівський верстатозавод» №360 від 17.10.2005 року» (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2014 року Фонд державного майна України листом за № 10-20-331 «Щодо приватизації об'єкта незавершеного будівництва шляхом продажу на аукціоні під розбирання» повідомив Регіональному відділенню, що об'єкт незавершеного будівництва - 40-квартирного житлового будинку, який знаходиться на балансі ВАТ «Мукачівський верстатозавод» за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський р-н, смт Кольчино, вул. Фрідяшівська включений до переліку об'єктів незавершеного будівництва, які підлягають приватизації, наказом Фонду державного майна України від 22.09.2004 № 1971. Відповідно до пункту 3 цього наказу повноваження щодо здійснення приватизації об'єкта, а також визначення конкретного способу приватизації згідно з чинним законодавством України надані Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Закарпатській області.

Керуючись частиною першою статті 3 та частиною першою статті 15 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва» та враховуючи інформацію регіонального відділення щодо технічного стану вищевказаного об'єкта, Фонд державного майна України не заперечує щодо здійснення приватизації зазначеного об'єкта разом із земельною ділянкою шляхом продажу на аукціоні під розбирання (а.с.16).

Наказом Фонду державного майна України № 378 від 25.01.2014р. було затверджено перелік об'єктів приватизації, повернених в державну власність, які підлягають подальшому продажу (а.с.17). У вказаний Перелік ввійшов об'єкт державної власності - 40- квартирний житловий будинок "Мукачівського верстатозаводу" (а.с.18-19).

На виконання вищезазначеного, Регіональним відділенням ФДМУ по Закарпатській області 25.02.2015 року було винесено наказ № 00117 «Про продаж на аукціоні під розбирання об'єкта незавершеного будівництва державної власності - 40 -квартирного житлового будинку, що повернутий за рішенням суду у державну власність разом із земельною ділянкою» а саме, провести продаж на аукціоні під розбирання ОНБ, що повернутий у державну власність разом із земельною ділянкою; забезпечити передачу до комісії регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області з конкурсного відбору виконавців робіт із землеустрою (надалі - Комісія ) відомостей про земельну ділянку, наданих органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та відомостей про об'єкт державної власності згідно з Додатком №1 до Положення про конкурсний відбір розробників документації із землеустрою, затвердженого наказом ФДМУ від29.09.2011р. № 1420 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 19.10.2011р. за №1210/19948; комісії забезпечити проведення конкурсу та визначення на конкурентних засадах виконавця робіт із землеустрою; переможцю конкурсу з відбору розробників документації із землеустрою забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га під об'єктом приватизації з метою продажу; дату проведення незалежної оцінки Об'єкта приватизації визначити після виготовлення документації із землеустрою.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаного наказу позивач звернувся із клопотанням до Мукачівської РДА про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Розпорядженням голови Мукачівської РДА № 459 від 15.10.2015 року Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Закарпатській області надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) державної власності, орієнтовною площею 0,4000 га, для будівництва і обслуговування багатоквартирного (40-ка квартирного) житлового будинку, що знаходиться за адресою: смт. Кольчино вул. Фрідяшівська Мукачівського району, в межах населеного пункту на території Кольчинської селищної ради Мукачівського району, та запропоновано Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Закарпатській області, замовити в організаціях, що мають відповідні дозволи (ліцензії) технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.22).

Листом від 19.11.2015 № 05-03-03639 позивач звернувся до Кольчинської селищної ради щодо погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,36 га. (а.с.23).

Так рішенням III сесії VII скликання Кольчинської селищної ради від 08.12.2015 № 38 позивачу було відмовлено в погодженні меж земельної ділянки з тих підстав, що позивачем не надано документа, який би посвічував право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності землею від 1986 року серії Б №076179 втратив чинність; зміни в державному акті щодо землекористування ділянки №2 не вписано на підставі якого документа було докреслено земельну ділянку площею 0,4 га для будівництва 40-квартирного житлового будинку, тобто зміни в кресленні щодо ділянки №2 на державному акті були докреслені не законно; акт вибору земельних ділянок від 10.05.1988 року не є документом, на підставі якого могла надаватися земельна ділянка в постійне користування Мукачівському верстатозаводу ім.. Кірова; в документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в межах населеного пункту для містобудівних потреб обов'язково має бути розроблена з врахуванням із містобудівною документацією, а саме - генеральним планом, суміщеним із детальним планом території населеного пункту, що теж не було зроблено виконавцем робіт ФОП ОСОБА_3; обриси і конфігурація земельної ділянки площею 0,40 га, яка незаконно докреслена в державному акті 1986 року серії Б № 076179 суттєво не співпадають із конфігурацією та розмірами земельної ділянки, на яку претендує РВ ФДМУ в Закарпатській області, що видно на ситуаційній "схемі земельної ділянки масштабу 1:10000; в експлікації земельних угідь форми 6-зем невірно вказаний код КВЦПЗ 02.03 (землі-для обслуговування багатоквартирного житлового будинку), так як фундамент підлягає розбиранню

Позивач вважає, що розглядаючи питання погодження меж спірної земельної ділянки та приймаючи вищевказане рішення Кольчинська селищна рада вийшла за межі своїх повноважень, оскільки не являється ні суміжним власником ні землекористувачем. Відомості про суміжних власників або користувачів із спірною земельною ділянкою площею 0,36 га. під об'єктом незавершеного будівництва в Державному земельному кадастрі відсутні (не зареєстровані), відповідно відсутні кадастрові номери суміжних земельних ділянок, тобто, суміжні ділянки є землями загального користування.

В подальшому з метою виконання наказів ФДМУ та РВ, позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі із заявою від 22.11.2015 № 19-03-04032 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,36 га. за адресою смт. Кольчино вул. Фрідяшівська, Мукачівського району на якій розташовано об'єкт незавершеного будівництва державної власності - 40- квартирного житлового будинку ВАТ «Мукачівський верстатозавод» (а.с.26).

Листом від 03.02.2016 за № 19-03-00341, Регіональне відділення повторно звернулось до відповідача з проханням повідомити про результати розгляду заяви від 22.11.2015 № 19-03-04032 (27).

Листом від 17.02.2016 за №Ф-282/0-259/6-16 «про надання відмови в реєстрації земельної ділянки» управління Держгеокадастру Мукачівському районі повідомило, що заява від 22.11.2015 № 19-03-04032 до управління надійшла тільки 16.02.2016 та відмовило Регіональному відділенню в державній реєстрації вказаної земельної ділянки.

Підставою для відмови в державній реєстрації слугувала відсутність в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі якої реєструється земельна ділянка, належним чином погодженого Акта встановлення та погодження меж земельної ділянки. Крім того вказавши, що такий акт входить до складу акта приймання-передачі межових знаків на зберігання відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від18.05.2010 року «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» та є обов'язковим в складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно зі ст.55 ЗУ «Про землеустрій») (а.с.28-29).

Не погодившись із прийнятим рішенням позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України,Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (далі - ЗК України), Законом України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI, Законом України «Про Землеустрій» та Порядком ведення Державного земельного кадастру затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 N 1051 (далі-Порядок).

Відповідно до частини 1 статті 61-1 Закону України "Про землеустрій", державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Таким центральним органом виконавчої влади, згідно з Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.12015 № 15, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003р., технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Одним із видів документації із землеустрою, згідно даної статті (п.і ч.2), є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ст. 26 Закону України «Про землеустрій» № 858-IV від 22.05.2003р. - замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Розробниками документації із землеустрою є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою;

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом (ч. 3 ст. 5 Закону №3613).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 (далі - Інструкція №376).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №376 встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За приписами п. 2.3 Інструкції №376 комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Згідно п. 2.8 Інструкції №367, Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2).

Отже, згідно вимог зазначеної Інструкції обов'язковою складовою технічної документації є план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки (кадастровий план), на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок.

З урахуванням вищенаведених норм суд приходить до переконання, що Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі правомірно відмовило в проведені реєстрації земельної ділянки вказавши про необхідність погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, посилаючись на наведене у відповіді законодавство, де суміжним власником по відношенню до спірної ділянки, виступає територіальна громада смт. Кольчино Мукачівського району, землі якої перебувають у комунальній власності в межах населеного пункту на території Кольчинської селищної ради, що оформляється підписанням відповідного акту.

Зміст заперечень та листа-відмови від 17.02.2016 за № Ф-282/0-259/6-16 Управління Держгеокадастру Мукачівському районі свідчить про те, що підставою для відмови в державній реєстрації слугувало відсутність в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі якої реєструється земельна ділянка, належним чином погодженого Акта встановлення та погодження меж земельної ділянки тобто невідповідність документів вимогам, установленим Законом України "Про державний земельний кадастр" і порядку ведення Державного земельного кадастру.

Як було зазначено вище, спірна земельна ділянка, знаходиться в межах населеного пункту на території Кольчинської селищної ради Мукачівського району, та межує із землями Кольчинської селищної ради, які перебувають у комунальній власності даної територіальної громади, про що зазначено в розпорядженні голови Мукачівської РДА про надання дозволу позивачеві на розроблення відповідної землевпорядної документації.

Відтак твердження позивачем стосовно відсутності відомостей про суміжних власників або користувачів у Державному земельному кадастрі спростовується тим, що згідно розділу І. п.1. підпункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року № 5345-УІ у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (частину 2 ст.83 Земельного кодексу України цим Законом викладено в новій редакції).

У розділі II. п.3. підпункту «б» Закону № 5345-УІ землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу з дня набрання чинності цим Законом, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Цей Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року (пункт 7, пункт 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5345-УІ).

З огляду на наведене, позиція позивача стосовно відсутності відомостей у Державному земельному кадастрі про суміжних власників чи землекористувачів, відсутності кадастрових номерів суміжних земельних ділянок поруч із спірною ділянкою, що в свою чергу не потребує погодження їх меж не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 5 розділу II Закону № 5345-УІ державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

У даному випадку суміжні земельні ділянки поруч із спірною ділянкою територіальною громадою не передавались, що і зумовлено відсутністю відомостей про власників/користувачів у Державному земельному кадастрі. У зв'язку з цим суміжним власником по відношенню до спірної ділянки на теперішній час виступає територіальна громада смт. Кольчино Мукачівського району, суміжні землі якої перебувають в комунальній власності в межах населеного пункту на території Кольчинської селищної ради, що підтверджується в описі меж згідно, виготовленого ФОП ОСОБА_3, Кадастрового плану спірної земельної ділянки де вказано, що від точок А до Б, від Б до В, від В до Г суміжні землі належать Кольчинській селищній раді та від точок Г до А - землі загального користування (проїзд), а тому зроблені з цього приводу висновки позивача є хибними (а.с.66-69).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області до Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області про скасування відмови Управління Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області викладену в листі від 17.02.2016 року за №Ф-282/0-259/6-16 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяМ.М. Луцович