Справа № 295/10537/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілецька О.В.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"27" лютого 2017 р. Справа № 295/10537/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від "24" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2017 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.155 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи щодо поважності причин неявки в судові засідання.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 09.08.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням 80 % від заробітної плати працюючого народного депутата України на посаді голови підкомітету з прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин, зобов"язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком відповідно до п. 12 ст. 20 Закону України "Про статус народного депутата України" без обмеження максимальним розміром, виходячи із розрахунку 80 % заробітної плати працюючого народного депутата України на посаді голови підкомітету з прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин. Також просив зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити різницю між донарахованим розміром пенсії і фактично виплаченим, починаючи з 15.04.2016 року.

Справа призначалася судом неодноразово.

В судове засідання 25.10.2016 року позивач та його представник не з"явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв"язку з сімейними обставинами (а.с.28). Заяв та клопотань особисто від позивача не надходило та останній також не з"явився в судове засідання.

30.11.2016 року позивач та його представник повторно не з"явились в судове засідання, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання у зв'язку з перебуванням позивача поза межами міста Житомира та його бажанням брати особисту участь в судовому засіданні (а.с.36). Докази, які підтверджують відсутність позивача в місті Житомирі, суду не надано.

В судове засідання, призначене судом на 24.01.2017 року позивач та його представник втретє не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, датована 24.01.2017 року про відкладення розгляду справи у зв"язку з хворобою його представника (а.с. 40). Докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві про відкладення судового розгляду, до заяви не долучено. Так само, до заяви не були долучені і документи які свідчили про поважність відсутності позивача та представника в судових засіданнях 24.10.2016 року та 30.11.2016 року.

Враховуючи зазначені обставини, залишаючи позов без розгляду, суд дійшов висновку, що позивач та його представник тричі не з'явилися в судове засідання без поважних причин, оскільки не надали належних доказів, що свідчить про зловживання наданими процесуальними правами.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 4 ст. 122 КАС України передбачено, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Встановлення строків розгляду справ передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що на жодне із судових засідань позивач та його представник не з"явилися.

На час постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, матеріали справи не містили жодного доказу, який би підтверджував поважність причин неявки в судове засідання як позивача, так і представника позивача.

Долучені апелянтом до апеляційної скарги докази щодо поважності причин неявки в судове засідання його особисто 30.11.2016 року та його представника 24.01.2017 року, не можуть розцінюватись апеляційним судом, як доказ порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, оскільки такі докази були відсутні станом на 24.01.2017 року.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наданий позивачем доказ на підтвердження його перебування за межами міста Житомира не є належним, оскільки зміст вказаного квитка не вказує на його належність саме вказаній особі. Окрім того, такий доказ не було приєднано до заяви від 24.01.2017 року.

Разом з тим, слід зазначити, що підставою для відкладення розгляду справи, яка зазначена представником позивача в заяві від 30.11.2016 року було те, що позивач особисто бажає надати суду пояснення щодо викладених позовних вимог. Однак, 24.01.2017 року позивач не з"явився в судове засідання, не зважаючи на бажання надати особисто пояснення та не зазначив причин щодо його неявки. Так само, наведені у апеляційній скарзі обставини не свідчать про неможливість прибуття позивача в судове засідання 24.01.2017 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили прибуття у судові засідання.

У даному випадку таких причин не встановлено як судом першої так і апеляційної інстанції.

При цьому, судом було вжито достатніх заходів з метою сприяння позивачеві у ефективній реалізації ним права на справедливий суд, в тому числі шляхом забезпечення доступу до правосуддя. З огляду на системний характер неприбуття позивача та його представника до суду без існування для цього поважних причин, залишення позовної заяви без розгляду є пропорційним обмеженням, яке переслідує законну мету, не звужує доступ до правосуддя, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Разом з тим, ухвала суду першої інстанції не обмежує права позивача на доступ до правосуддя, оскільки в силу положень частини 3 статті 155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

З огляду на вищезазначене, підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від "24" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4- представник позивача: ОСОБА_5 - АДРЕСА_2