Справа № 800/68/17
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 лютого 2017 року м. Київ справа № 800/68/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Вербицька О.В.,

перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Президента України, третя особа - Кабінет Міністрів України про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Вищого адміністративного суду України із позовною заявою до Держави Україна в особі Президента України (далі по тексту - відповідач, Президент України), за участю третьої особи - Кабінету Міністрів України (далі по тексту - третя особа, КМУ) про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах щодо оскарження, зокрема, актів, дій чи бездіяльності Президента України встановлені статтею 171-1 КАС України, проте правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності зазначених у ній актів, а не їх конституційності.

З наведеного випливає, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Частинами 1, 2 статті 21 КАС України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування моральної шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Перевіривши відповідність вказаної позовної заяви вимогам статей 105, 106, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Пунктом 4 частини 1 статті 106 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 2 статті 106 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач вказує не недотримання норм Конституції України Державою Україна в особі Президента України, тоді як згідно зі статтею 171-1 КАС України на розгляд адміністративних справ можуть бути передані справи щодо законності нормативно-правових актів Президента України, а не їх конституційності.

Крім того, позивачем не зазначено в чому саме полягає бездіяльність Президента України при здійсненні ним владно-управлінських функцій та не наведено відповідного правового обґрунтування позовних вимог. Всупереч зазначеним нормам діючого законодавства, позивач не надав до позовної заяви докази (не зазначив причини неможливості їх подання) на підтвердження порушення його прав з боку відповідача саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем додано квитанцію від 12 січня 2017 року та сплачено 551,20 грн судового збору, тобто у розмірі, меншому, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень статті 171-1 цього Кодексу, зазначити обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, вказавши конкретні порушені права позивача як суб'єкта правовідносин, у яких виник спір, та належним чином обґрунтувати позов, а також подати до суду оригінал документа про сплату судового збору відповідно до кількості та характеру заявлених позовних вимог згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір», а саме за кожну вимогу немайнового характеру судовий збір складає 640,00 грн., а за вимогу майнового характеру у даній справі - 1000,00 грн.

Частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху.

Керуючись статтями 105, 106, 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до 21 березня 2017 року.

Суддя О.В. Вербицька

Вищого адміністративного суду

України