Справа № 826/27741/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Поправки К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р», -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Сторонами подано апеляційні скарги, в якій Позивач просить судове рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, а Відповідач просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за червень 2015 року, про що складено відповідний Акт від 06 серпня 2015 року №591/15-02/00135390 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.17-18).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем ст. 213, ст. 214, пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215, ст. 216 Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку» від 23 січня 2015 року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №105/26550, що призвело до заниження ним на 23863,00 грн. акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за червень 2015 року.

Позивачем подано Заперечення на Акт, за результатами розгляду яких Висновком Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області «Про розгляд заперечення до Акта перевірки від 06 серпня 2015 року №591/15-02/00135390 Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»» від 25.08.2015 року Вих. №8142/03-06-15.2 (а.с. 21-22), висновки Акта від 06 серпня 2015 року №591/15-02/00135390 залишено без змін.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 31.08.2015 року №, яким Позивачу на 35794,50 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, у тому числі на 23863,00 грн. за основним платежем та на 11931,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами),

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 10.11.2015 року №7040/10/03-20-10-03-06 та Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від 08.12.2015 року №26189/6/99-99-10-01-02-25 (а.с.23-25), податкове повідомлення-рішення Відповідача від 31.08.2015 року № та Рішення, прийняте за розглядом первинної скарги залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14. Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 212.1.15. п. 212.1. ст. 212. Податкового кодексу України, платником податку є особа, яка реалізує пальне.

Відповідно до пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Згідно з п. 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1442, роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Позивачем не надано доказів щодо використання покупцями - юридичними особами нафтопродуктів з метою їх використання у комерційній діяльності, тобто перепродажу. Використання пального юридичними особами для здійснення (забезпечення умов) комерційної діяльності фактично є використанням в особистих цілях та підлягає обліку як витрати на здійснення господарської діяльності юридичної особи та не оподатковується акцизним податком.

Таким чином, податкові зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова), під час здійснення розрахункових операцій, у зв'язку з чим, Відповідачем правомірно встановлено заниження Позивачем вартості реалізованих підакцизних товарів.

Щодо нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 50% суми податкового зобов'язання колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених пп.пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідачем не надано доказів повторності вчинення правопорушення Позивачем, тому застосуванню підлягає санкція у розмірі 25%.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 27.02.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.