Справа № 766/10711/16-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/10711/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із адміністративним позовом до Управління ПФУ у м. Херсоні, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Управління ПФУ у м. Херсоні щодо відмови їй у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на квітень 2014 року на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 25.08.2016 року №18/363вих-16 про заробітну плату з розрахунку 80% з середнього заробітку;

- зобов'язати Управління ПФУ у м. Херсоні провести з 01.01.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року, №763 від 30.09.2015 року, №1013 від 09.12.2015 року згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95 ВР, у редакції, що діяла станом на час призначення пенсії) з розрахунку 80% від середньої (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Херсонської області від 25.08.2016 року №18/363вих-16 про заробітну плату починаючи з 01.01.2016 року, а також виплатити їй різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії з 01.01.2016 року по день розгляду справи в суді.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Управління ПФУ у м. Херсоні про відмову у перерахунку та призначенні пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» що діяла станом на квітень 2014 року на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 25.08.2016 року №18/363вих-16 про заробітну плату з розрахунку 80% з середнього заробітку. Зобов'язано Управління ПФУ у м. Херсоні провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2016 року за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року, №763 від 30.09.2015 року, №1013 від 09.12.2015 року згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами від 05.10.1995 року №358/95 ВР, з розрахунку 80% від середньої (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Херсонської області від 25.08.2016 року №18/363вих-16 про заробітну плату починаючи з 01.01.2016 року, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії з 01.01.2016 року по 01.12.2016 року з урахування виплачених сум за цей період.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Управління ПФУ в м. Херсоні 22.12.2016 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30.04.2014 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Херсоні та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у редакції Закону від 12.07.2001 року, що діяла станом на серпень 2002 року у розмірі 80% суми заробітної плати.

01.09.2016 року у зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, Позивач звернулась до УПФУ в м.Херсоні з письмовою заявою про здійснення перерахунку розміру обчисленої пенсії, виходячи із розміру 80% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Херсонської області 25.08.2016 року №18/363вих-16.

Відповідно до протоколу №131 від 07.09.2016 року УПФУ в м. Херсоні з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, прийнято рішення про відмову в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за відсутності законодавчих підстав.

Не погоджуючись з вищевказаними діями та рішенням пенсійного органу позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог і відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Поряд з цим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VІІI, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01.01.2015 року.

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15.12.2015 року.

Отже, на момент звернення позивачки, т.б. 01.09.2016 року, до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

А згідно ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, з урахуванням норм діючого законодавства та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково встановлено, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Таким чином, за вказаних вище обставин, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку про правомірність спірних дій відповідача, та, відповідно, здійснення своїх повноважень у спосіб передбачений Конституцією України та законами України.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на той факт, що аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується і ВАС України, зокрема, в своїх рішеннях від 26.01.2017 року №К/800/28010/16, від 02.02.2017 року №К/800/27464/16, від 13.01.2017 року №К/800/1439/17.

Слід також зазначити, що Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року вказав, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту. У Рішенні від 02.03.1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, до того ж, деякі висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції було частково порушено норми матеріального і процесуального права, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.202 КАС України, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в визнанні протиправним та скасування рішення атестаційної комісії відповідно ОСОБА_2 та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити вказані позовні вимоги, а в іншій частині оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко