Справа № 809/1859/16
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Справа № 809/1859/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитин Н.М.,

при секретарі судового засідання Хомі О.В.,

за участю: представника позивача Матійчука Ю.М.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в сумі 263081,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2016 року Коломийська об'єднана державна податкова інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 263081,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення вимог Податкового кодексу України, допустив заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, який нарахований податковим повідомленням - рішенням форми "Р" від 03.11.2015 року № за основним платежем - 210328,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 52752,20 грн. Відтак, загальна сума податкового боргу станом на дату подання позову становить 263081,80 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з мотивів викладених у письмових запереченнях (а.с. 47). В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що позивачем з порушенням пункту 58.3 ст. 58 ПК України не направлено винесене податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 03.11.2015 року № відповідачу, а про таке вона дізналась лише зі змісту даного адміністративного позову. Також зазначив що вищенаведене податкове повідомлення-рішення буде оскаржуватись після його отримання у встановленому законом порядку. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так, Коломийською об'єднаною Державною податковою інспекцією ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання відповідачем вимог податкового законодавства, щодо суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням , ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами камеральної перевірки складено акт від 15.10.2015 р. № 1624/172/НОМЕР_1, про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, з отримання відповідачем вимог податкового законодавства, щодо суми боргу юго (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік (а.с. 11-13).

За наслідками проведеної перевірки, та на підставі акту перевірки від 15.10.2015 року №1624/171/НОМЕР_1 Коломийською ОДПІ було винесено податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 03.11.2015 року №, яким відповідачу було нараховано податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 263081,00 грн., з якого 210328,80 грн. - основний платіж, 2752,20 грн. - штрафні санкції. Однак, вказані суми відповідачем добровільно не сплачено (а.с. 9).

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Пунктом 58.3. статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом вищевказаний акт перевірки та податкове повідомлення-рішення, направлялися на адресу платника податків: АДРЕСА_1, та повенулися із зазначенням причини повернення - "за зазначеною адресою не проживає" (а. с. 10, 14).

Тоді як згідно довідки управління ДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1(а.с.26).

В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що у зв'язку із виявлення факту помилкового направлення акта перевірки та податкового повідомлення-рішення не за місцепроживанням відповідача, працівниками Коломийської ОДПІ повторно направлено вищевказані документи за вірною адресою, а саме, АДРЕСА_1, які повернулись на адресу позивача із відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання". В підтвердження вищенаведеного надав суду оригінали повернутих конвертів разом із надісланою кореспонденцією.

Суд критично оцінює надані позивачем докази повторного направлення відповідачу акту та податкового повідомлення-рішення за вірною адресою з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг поштового зв'язку» від 05.03.2009 №270 (далі - постанова №270) встановлено, зокрема, що приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, поштового переказу, що подаються для пересилання. В той же час, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача

Рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Штриховий кодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень.

По-перше, штрихові кодові ідентифікатори №№ 060, 302, що містяться на конвертах про направлення кореспонденції відповідачу за вірною адресою АДРЕСА_1, які досліджувалия в судовому засіданні, були у використанні, оскільки візуально встановлено, що такі попередньо були вирізані та повторно наклеєні на конверт. Про таке свідчить і те, що ідентичні штрихові кодові ідентифікатори містяться на копіях конвертів адресованих за не вірною адресою АДРЕСА_1(а.с.10,14). Наведене спростовує доводи позивача про те, що акт та податкове повідомлення-рішення направлялись ОСОБА_3 два рази, спершу, помилково, на адресу АДРЕСА_1 і повторно на вірну адресу АДРЕСА_1, оскільки кожне з таких відправлень повинно було б мати індивідувальний штриховий код ідентифікатор, а в даному випадку вони співпадають.

По-друге, вказані штрихкодові ідентифікатори відсутні на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень, що не відповідає "Порядку пересилання поштових відправлень" ЗАТВЕРДЖЕНО наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 31.10.2001 року N 445.

По-третє, відповідно до даних сайту http://services.ukrposhta.ua при пошуку поштових підправлень за наявними штриховими кодовими ідентифікаторами, такі не зареєстровані в системі Українського державного підприємства Укрпошта.

Таким чином, судом встановлено, що сума заборгованості відповідача в розмірі 263081,00 грн., визначена вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, яке відповідачу не направлено по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, згідно статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення - рішення вважається не врученим платнику податків, оскільки контролюючим органом допущено помилку при їх направленні відповідачу.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно п. 57. 3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивач вказане податкове повідомлення - рішення, якими відповідачу було нараховано податкове зобов'язання у визначеному порядку не отримав, а тому сума грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, яка визначена фізичній особі ОСОБА_3 є не узгодженою. Крім того, відповідач, у зв'язку з неналежним направленням податкового - повідомлення рішення, був позбавлений можливості оскаржити таке рішення чи добровільно сплатити податковий борг.

Відповідно до абз. 1 п. 59.1ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 2.2. Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів №576 від 10.10.2013 року (далі - Порядок №576), податкова вимога формується, якщо платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Проте, в порушення вищенаведених норм, Коломийською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, без фактичного узгодження податкового боргу, сформовано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 30.11.2015 року за № 2303-23(а.с.16).

Позивач, вважаючи узгодженою суму зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, звернувся до суду з даним позовом.

За приписами п. 95.2 ст. 95 цього ж Кодексу стягнення коштів та продаж майна платників податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Водночас пунктом 87.11 ст. 87 встановлено особливості порядку стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України інформаційним листом від 04.05.2012 № 1198/12/12-12 роз'яснив адміністративним судам, що норми статей 95-99 ПК України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу лише в тій частині, що не суперечить вимогам п. 87.11 ст. 87 даного Кодексу.

Разом з тим, пунктом 87.11ст. 87 ПК України не встановлено особливостей щодо моменту, з якого у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу. Зокрема, не передбачено особливостей щодо направлення платникові податку - фізичній особі податкової вимоги як умови для виникнення права на примусове стягнення податкового боргу, передбаченої п. 95.2 ст. 95 ПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що Коломийською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області порушено порядок стягнення податкового боргу з фізичної особи.

Таким чином судом приходить до висновку, що ОСОБА_3 не отримувала податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 03.11.2015 року №, та немала можливості оскаржити його у встановленому законом порядку, відповідно у відповідача відсутній обов'язок по сплаті нарахованої суми грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання є неузгодженим.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Микитин Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 20.02.2017 року.