Справа № 810/882/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року 810/882/16

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Горобцової Я.В., суддів - Панова Г.В., Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ржищівської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) до Ржищівської міської ради Київської області (далі - відповідач 1), Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області (далі - відповідач 2), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач 3 або ДАБІ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 (далі - третя особа), в якому позивач, з наступними уточненнями від 09.12.2017, просить суд:

- визнати протиправними діяння відповідача 1 щодо: неналежного розгляду, вирішення, ненадання відповіді по змісту викладених питань/вимог (на) заяви від 30.11.2015, скаргу від 28 (29).12.2015; постановлення Ржищівською міською Радою народних депутатів Київської області (право попередником відповідача 1) неправомірного, неконституційного, такого що порушує права позивача, рішення №9 від 25.11.1993 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1100га.;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 3 при проведенні перевірки від 28.01, 24.05.2016 за місцем проживання третьої особи;

- скасувати рішення Ржищівської селищної ради народних депутатів №9 від 25.11.1993 про передачу/надання у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,1100га в тому числі орних - 0,0540га, саду - 0,0300га, інших с.г. угідь - 0,0129га, під забудовою - 0,0131га, як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права позивача;

- скасувати рішення Виконавчого комітету Ржищівської ради народних депутатів № від 12.03.1997 про дозвіл на узаконення самовільно проведеного будівництва як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права ОСОБА_1 (співвласника);

- скасувати рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради народних депутатів Київської області від 31.07.1997 №137 (в частині, що стосується позивача);

- скасувати рішення відповідача 1 від 30.12.2001 №702-22-06 про надання третій особі дозволу на розробку технічної документації землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку загальною площею 0,11 га, з них: 0,11га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,01га для ведення особистого селянського господарства згідно графічного матеріалу по АДРЕСА_1 терміном на (сорок дев'ять) 49 років, як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), що порушує права позивача;

- скасувати Акт, складений відповідачами 2, 3 №17 від 28.01.2016 як незаконний, не відповідний Конституції України, що порушує права позивача;

- скасувати припис №С-2405/9 від 24.05.2016;

- зобов'язати відповідача 3 провести повторно позапланову перевірку з метою: повного фіксування усіх самочинно збудованих об'єктів третьою особою та її право попередником, на місцевості за адресою: АДРЕСА_1, Київська обл., 09230, у тому числі яким порушені права позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідачів порушують положення ст.ст. 21, 24, 68 Конституції України, а відтак суттєво обмежують права ОСОБА_1 щодо належного користування та розпорядження своїм майном. Також позивач вказує на те, що неналежний розгляд її звернень та скарг свідчить про обмеження та дискримінацію останньої.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, Ржищівська міська рада Київської області та Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області зазначили, що листом №4-39/А.828.2 від 10.01.2017 повторно розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 28 (29) грудня 2015 року та надано відповідь на кожний пункт скарги, з огляду на що підстави для задоволення позову відсутні.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, Державна архітектурно-будівельна інспекція України зазначила, що на адресу інспекції не надходило звернень будь-яких фізичних чи юридичних осіб щодо проведення перевірки об'єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2, а відтак відсутні підстави для перевірки вказаного об'єкта. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання дій посадової особи ДАБІ України, а саме: не фіксування факту наявного самочинного будівництва, не складення на місцевості протоколу, акту, припису, не накладення штрафу на ОСОБА_3, протиправними

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

В судовому засіданні 06 лютого 2017 року суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Ржищівської міської ради Київської області із заявою №1 «Про порушення права, призначення комісії, проведеня перевірки для встановлення факту самочинного будівництва, самозахоплення земель, вчинення дій щодо зобов'язання знести самочинне будівництва тощо» (вх. №А-725-2, справа №4-39), в якій просила розглянути заяву по суті/змісту викладених в ній питань/порушень, розібратись, прийняти рішення, здійснити всі можливі дії щодо усунення порушення її прав та прав інших спів (власників); призначити та провести/виїхати (на) перевірку за адресою: АДРЕСА_1., 09230 для складання акту/припису тощо у зв'язку із порушенням громадянкою ОСОБА_3 та для фіксування факту наявності виявлених/встановлених об'єктів самочинного будівництва (добудов, прибудов, споруд тощо), збудованих з порушенням санітарно-будівельних норм і правил, інших стосовних нормативних актів, із порушенням прав власності її (співвласника) інших осіб, і є таким, що збудоване шляхом з метою та по факту самозахоплення земельної ділянки інших (спів) власників; скласти акт перевірки про наявність правопорушень ОСОБА_3 по факту самочинного будівництва (добудов, прибудов, споруд тощо), що здійснене із порушенням санітарно-будівельних норм і правил, інших стосовних нормативних актів, прав інших (спів) власників, шляхом самозахвату земель комунальної та іншої власності; притягнути до відповідальності, зокрема, скласти припис (та/або передати відповідним установам про виявлені правопорушення) про усунення допущених порушень та приведення земельної ділянки, об'єктів самочинного будівництва у відповідність до норм права України (будівельних, санітарних, пожежних тощо) стан. Зобов'язати (зокрема, шляхом подання РМРКО відповідного позову до суду) ОСОБА_3 знести самочинно збудовані будівлі споруди, добудови, прибудови тощо, які розташовані на земельній ділянці (зокрема, на межі/стежці загального користування) за адресою: АДРЕСА_1, 09230 із/та порушенням (-ють) будівельних, санітарних, пожежних тощо норм і правил та прав (-а) власності інших осіб. Здійснити всі можливі дії ( в межах своєї компетенції) для виконання цієї заяви по змісту викладених обставин. Все, що виходить за межі компетенції - проінформувати/передати (до) відповідні (-их) контролюючі структури, підприємств, установ, організацій (зокрема, Держархбудконтролю) про виявлення факту правопорушень гр. ОСОБА_3, викладених у цій заяві, зокрема, щодо самочинно будівництва з метою притягнення останньої до відповідальності. Віднести (шляхом прийняття відповідного рішення РМРКО) за призначенням стежку/рів до земель загального користування, зафіксувати цей факт: «земля загального користування/межова споруда (стежка, рівчак)» у рішенні ради та містобудівній документації (якщо таке не було зафіксовано до цього часу). Надати відповідь із прийнятим РМРКО рішенням на цю заяву/звернення громадянина у спосіб, що унеможливлює її/його неотримання (зокрема, листом рекомендованим з повідомленням про вручення за вказаною адресою).

Розпорядженням Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №429 від 25.11.2015 «Про створення комісії» у зв'язку з зверненням гр. ОСОБА_1 від 30.10.2015 щодо проведення перевірки для встановлення факту самочинного будівництва і захоплення земель гр. ОСОБА_3, керуючись ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постановлено створити комісії в складі: ОСОБА_5 - заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів, голова комісії; ОСОБА_6 - депутат Ржищівської міської ради, голова комісії з питань архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства, благоустрою, транспорту, член комісії; ОСОБА_7 - головний архітектор, начальник відділу містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства та роботи з співвласниками багатоквартирних будинків (ОСББ), член комісії; ОСОБА_8 - начальник юридичного відділу, член комісії.

26.11.2015 вищевказаною комісією складено Акт б/н за висновками якого за результатами проведеного обстеження та вивчення представлених документів, члени комісії дійшли висновку до ОСОБА_3 являється власником господарських будівель та споруд, які були збудовані ОСОБА_4 та узаконені рішенням Ржищівської міської ради в 1997 році, таким чином ОСОБА_3 не являється порушником містобудівного законодавства. Крім того, в зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно в АДРЕСА_1 (будівлі та споруди) ОСОБА_3 являється правонаступником земельної ділянки площею 0,11га переданої у власність ОСОБА_4 відповідно до рішенням Ржищівської селищної ради №9 від 25.11.1993. Оскільки сторони не можуть дійти згоди в розподілі земельної ділянки з метою вирішення земельних спорів члени комісії рекомендують ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розробити варіанти розподілу земельної ділянки для обслуговування своїх часток нерухомого майна та вирішити питання в судовому порядку.

Зі змісту акту слідує, що у зв'язку із відмовою ОСОБА_1 прийняти участь у роботі комісії від 26.11.2015 на яку її було запрошено представником Ржищівської міської ради, комісія проводила роботу, керуючись додатками до заяви ОСОБА_1 та в присутності її співвласниці ОСОБА_3 Під час перевірки членами комісії були розглянуті представлені нею документи: копія технічної документації (щодо узаконення самовільного будівництва) ОСОБА_4, розробленої на підставі рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради від 12.03.1997, договір дарування половини житлового будинку, господарських будівель та споруд від 13 травня 1997 року, яким ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар зазначене нерухоме майно, копії матеріалів з технічної документації щодо складання документів що посвідчують право оренди на земельну ділянку розробленої на підставі рішення Ржищівської міської ради №703-33-06 від 30.11.2011, технічний паспорт БТІ на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 08.08.2013 та проведено обстеження ситуації на місцевості. В результаті вивчення документів встановлено, що господарські будівлі та споруди вказані в договору дарування збудовані ОСОБА_4, нею ж узаконені відповідним рішенням Ржищівської міської ради від 12.03.1997 та подаровані ОСОБА_3 Місце розташування цих споруд не змінилося з 1997 року, тому члени комісії вважають, що ОСОБА_3 не порушувала містобудівне законодавство. Під час перевірки документів виявлено реконструкцію літньої кухні «Ж» яка проведена без порушень будівельних норм, але потребує оформлення необхідних дозвільних документів, тому ОСОБА_3 надані необхідні рекомендації. Також члени комісії ознайомилися з матеріалами технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ОСОБА_3, яка була розроблена на підставі рішення Ржищівської міської ради №703-33-06 від 30.11.2011 та встановили, що технічна документація розроблена відповідно до нормативних вимог та не порушує план забудови частини присадибної ділянки по АДРЕСА_1. Межі земельної ділянки відведені для обслуговування нерухомого майна ОСОБА_3 та не викликають заперечень. Водночас представлений ОСОБА_1 зведений план ділянок з розташуванням будівель та споруд передбачає відведення їй земельної ділянки площею по 0,0911 га за рахунок сараю «Б», який являється власністю ОСОБА_3 Це є порушенням земельного законодавства, зокрема ст. 120 Земельного кодексу України. Комісією не виявлено ніякої архівної документації, яка підтверджує наявність стежки (канави) біля присадибних ділянок №45, 47, 43, 49 тому було проведено обстеження на місцевості та встановлено, що вона дійсно на даний час використовується мешканцями вулиці для проходу та відведення дощових та талих вод. Члени комісії встановили, що всі вказані садиби забезпечені проїздом, який відповідає вимогам державних будівельних норм для проїздів автотранспорту та пожежних машин до окремих будинків.

30.11.2015 за вих. №4-39/А.725.2 Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області повідомив позивача про розгляд звернення та створення комісії, яка вивчила документи та провела виїзну перевірку на місцевості . Також повідомлено, що за результатами проведеного обстеження та вивченню представлених документів ОСОБА_3 являється співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1 та власником господарських будівель та споруд, які були збудовані ОСОБА_4 і узаконені рішенням Ржищівської міської ради в 1997 році, таким чином ОСОБА_3 не являється порушником містобудівного законодавства. Крім того, у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно в м.Ржищеві по АДРЕСА_1 (будівлі та споруди) ОСОБА_3 являється правонаступником земельної ділянки площею 0,11га переданої у власність ОСОБА_4 відповідно до рішення Ржищівської селищної ради №9 від 25.11.1993. З метою вирішення земельних спорів виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області рекомендував ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розробити варіанти розподілу земельної ділянки для обслуговування своїх часток нерухомого майна та вирішити питання в судовому порядку.

29.12.2015 ОСОБА_1 звернулася із скаргою до Ржищівської міської ради Київської області (вх. №А.828.2 справа №4-39 від 29.12.2015) «Про скасування/визнання недійсними рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради народних депутатів, Акту (ів), рішень (-я) Ржищівської ради Київської області тощо», в якому просила: розглянути скаргу в її присутності та присутності її представника; завчасно письмово попередити/повідомити про місце та час розгляду цієї скарги у спосіб, що унеможливлює його неотримання; розглянути цю скарги та заяву від 30.10.2015 по суті/змісту викладених в ній питань/порушень (по кожному пункту та правопорушенню, надати по кожному пункту окрему обґрунтовану відповідь) у відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та інших стосовних нормативних актів. Розібратись. Прийняти рішення. Здійснити всі можливі дії щодо усунення порушення її прав та прав інших осіб спів (власників); внести питання, викладені у цій скарзі на розгляд та вирішення до Рищівської міської ради Київської області, зокрема, щодо скасування рішення Виконавчого комітету Ржищівської міської ради народних депутатів №49 від 12.03.1997 щодо дозволу на узаконення самочинного будівництва, скасувати відповідь №4-39/А.725.2 від 30.11.2015, Акт Виконавчого комітету Ржищівської міської ради від 26.11.2015, як такі, що містять завідомо неправдиві відомості, підроблення, не відповідають фактичним обставинам правопорушень, порушують права ОСОБА_1, скасуваня Акту від 15.03.1997 про відвід в натурі ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 1044 кв.м. (оскільки цей Акт складений без протоколу узгодження меж і порушує право іншого співвласника ОСОБА_1) щодо скасування рішення Ржищівської селищної ради народних депутатів №9 від 25.11.1993 про «Надати ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,1100га…» оскільки цим рішенням порушуються права іншого співвласника ОСОБА_1 (існує спір щодо меж та розміру земельної ділянки між співвласниками. За таких обставин виносити на користь одного за рахунок ущемлення земельних прав іншого співвласника, а тим більше без узгодження меж (без протоколу/акту узгодження меж) заборонено законодавством України), прийняття рішення та межову споруду (стежку, рів) заборонено за призначенням до земель комунальної власності для загального користування; зобов'язати правопорушницю ОСОБА_3 розгородити перегороджену межову споруду (стежку/рів) загального користування для можливості пересування із вулиці на вулицю, використовувати межову споруду в повній мірі (а не лише частину) за призначенням; зобов'язати правопорушницю ОСОБА_3 розгородити вікно веранди ОСОБА_1; зафіксувати Актом факт порушення санітарно-будівельних норм і правил (відсутності відступів від меж, червоної лінії згідно відповідних норм і вимог, неправомірне загородження вікна іншої співвласниці залізним листом, неправомірної прибудови без відступів тощо) самочинним будівництвом ОСОБА_3, розташованим за адресою: АДРЕСА_1. Передати факт порушення санітарно-будівельних норм і правил, наявності самочинного будівництва, що порушує права іншої співвласниці (ОСОБА_1) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для прийняття рішень у відповідності до норм права України щодо правопорушниці ОСОБА_3; розглянути повторно заяву/звернення громадянина та вирішити усі питання згідно на те відступаючи від їх змісту у відповідності до норм права України (уникати самоправства, внесення завідомо неправдивих, підроблених та/або упереджених відомостей та/або висновків, без дискримінаційного ставлення до, зокрема, ОСОБА_1); призначити повторно комісію та провести/виїхати (на) перевірку за адресою: АДРЕСА_1., 09230 для складання акту/припису тощо у зв'язку із порушенням громадянкою ОСОБА_3 та для фіксування факту наявності виявлених/встановлених об'єктів самочинного будівництва (добудов, прибудов, споруд тощо), збудованих з порушенням санітарно-будівельних норм і правил, інших стосовних нормативних актів, із порушенням санітарно-будівельних норм і правил, інших стосовних нормативних актів, із порушенням прав власності (співвласника) інших осіб, і є таким, що збудоване шляхом з метою та по факту самозахоплення земельної ділянки інших (спів) власників; скласти акт перевірки про наявність правопорушень ОСОБА_3 по факту самочинного будівництва (добудов, прибудов, споруд тощо), що здійснене із порушенням санітарно-будівельних норм і правил, інших стосовних нормативних актів, прав інших (спів) власників, шляхом самозахвату земель комунальної та іншої власності; притягнути до відповідальності, зокрема, скласти припис (та/або передати відповідним установам про виявлені правопорушення) про усунення допущених порушень та приведення земельної ділянки, об'єктів самочинного будівництва у відповідності до норм права України (будівельних, санітарних, пожежних тощо) стан; зобов'язати (зокрема, шляхом подання Ржищівською міською радою Київської області відповідного позову до суду) ОСОБА_3 знести самочинно збудовані будівлі споруди, добудови, прибудови тощо, які розташовані на земельній ділянці (зокрема, на межі/стежці загального користування) за адресою: АДРЕСА_1, 09230 із/та порушенням (-ють) будівельних,санітарних, пожежних тощо норм і правил та прав (-а) власності інших осіб; здійснити всі можливі дії (в межах своєї компетенції) для виконання цієї скарги та заяви/звернення громадянина по змісту викладених обставин. Все, що виходить за межі компетенції - проінформувати/передати (до) відповідні (-их) контролюючі структури, підприємств, установ, організацій (зокрема, Державну архітектурно-будівельну інспекцію для прийняття відповідних її компетенції рішень щодо правопорушниці ОСОБА_3Г.) про виявлення факту правопорушень гр.ОСОБА_3, викладених у цій заяві, зокрема, щодо самочинного будівництва з метою притягнення останньої до відповідальності; віднести (шляхом прийняття відповідного рішення Ржищівською міською радою Київської області) за призначенням стежку/рів до земель загального користування, зафіксувати цей факт: «земля загального користування/межова споруда (стежка, рівчак)» рішенням Ржищівської міської ради Київської області на внести до містобудівної документації межову споруду (стежку/рівчак) (якщо таке не було внесено та зафіксовано до цього часу); притягнути до відповідальності винних у порушенні ОСОБА_1 прав осіб, зокрема, працівників Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, які були у складі комісії, внесли завідомо неправдиві та/або підробні відомості до Акту від 26.11.2015; надати відповідь із прийнятим Ржищівською міською радою Київської області рішенням на цю скаргу та заяву/звернення громадянина у спосіб, що унеможливлює її/його неотримання (зокрема, листом рекомендованим з повідомленням про вручення за вказаною вище адресою).

Розпорядженням Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 18.01.2016 №17 «Про створення комісії» з метою розгляду звернення скарги від гр. ОСОБА_1 від 29.12.2015 на діяння виконавчого комітету Ржищівської міської ради, керуючись ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» створено комісію в складі: ОСОБА_5 - заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів, голова комісії; члени комісії: ОСОБА_7 - головний архітектор, начальник відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та роботи з співвласниками багатоквартирних будинків (ОСББ); ОСОБА_9 - начальник інспекційного управління Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України; ОСОБА_8 - начальник юридичного відділу; ОСОБА_10 - головний спеціаліст відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та роботи з співвласниками багатоквартирних будинків (ОСББ).

18.01.2016 за вих. №4-29/5 Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області звернувся із листом до Директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київської області в якому повідомив про створення тимчасової комісії для вивчення питання законності проведеного будівництва господарських будівель та споруд ОСОБА_11 та просив взяти участь у роботі комісії Ржищівської міської ради, яка відбудеться 28 січня 2016 року за адресою: 09230, м.Ржищів, вул. Леніна №22.

28.01.2016 за вих. №4-39/А.828.2 Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області повідомив ОСОБА_1 про розгляд скарги та направив вказаним листом Акт комісії від 28.01.2016. За змістом вказаного Акту комісія дійшла висновку, що за результатами проведеного обстеження та вивчення представлених документів гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються співвласниками нерухомого майна в АДРЕСА_1. Спори між гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо правомірності володіння нерухомим майном в АДРЕСА_1 можуть бути врегульовані виключно судом та після виділення часток в натурі. Питання розподілу та оформлення у власність присадибної земельної ділянки, яка фактично знаходиться у користуванні зазначених співвласників, згідно вимог чинного законодавства може бути вирішене тільки після визнання судом права власності на нерухоме майно. Питання щодо законності проведеного будівництва відповідно до законодавства знаходиться у компетенції органів державного архітектурно-будівельного контролю України, а не виконавчого комітету Ржищівської міської ради. Забудовникам запропоновано звернутись до органів Держархбудконтролю з вмотивованими зверненнями, щодо проведення перевірки забудови земельних ділянок за вищевказаною адресою та стосовно виконаних будівельних робіт з реконструкції будівель (прибудов), розташованих на цих земельних ділянках та притягнення винних до відповідальності згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі №1-9/2009 від 16 квітня 2009 року за поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 19, ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати прийняті попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям пізнішого рішення. Враховуючи викладене, керуючись ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до якої органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, виконавчий комітет Ржищівської міської ради не має законних підстав для скасування своїх рішень.

Поряд з цим листом №4-39/А.828.2 від 10.01.2017 Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області повторно надав ОСОБА_1 відповідь на скаргу від 28 (29) грудня 2015 року відповідно до пунктів скарги. Так, у листі вказано « 3.4 Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області не вбачає законних підстав для винесення проекту рішення на чергове засідання Ржищівської міської ради щодо скасування рішення виконкому Ржищівської міської ради народних депутатів від 12.03.1997 та рішення Ржищівської селищної ради народних депутатів№9 від 25.11.1992, оскільки відповідно до рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року в справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частини 1, 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування №7-рп/2009), органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Конституційний суд зазначив, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання, що є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. 3.5 Виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області неодноразово письмово попереджено гр. ОСОБА_3 щодо необхідності розгородження стежки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, але рекомендації виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області гр.ОСОБА_3 не були враховані. 3.6 В акті комісії від 28.01.2016 встановлено, що гр.ОСОБА_3 перегородила доступ для обслуговування будівлі гр. ОСОБА_1 ( в тому числі вікна), тому їй рекомендовано прибрати огорожу в місячний термін. 3.7. Питання щодо законності проведеного будівництва в м.Ржищеві, Київської області відповідно до законодавства знаходиться в компетенції Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. 3.8 - 3.12 Питання, порушені в заяві від 30.10.2015 повторно розглянуті комісією виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області 04.11.2016 про що складено відповідний акт комісії. Окрім того, повторно наголошуємо, що питання законності проведеного будівництва в м.Ржищеві, Киїської області, не належить до компетенції виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, а знаходиться в компетенції Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. 3.13 Виконавчий комітет Ржищівської міської ради Київської області в межах своєї компетенції розглянув скаргу, заяви/звернення по змісту викладених обставин. Щодо питання законності проведеного будівництва гр. ОСОБА_3 міськвиконкомом неодноразово направлялися звернення до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області з проханням направити свого представника для вкладання акту перевірки про наявність правопорушень ОСОБА_3 по факту самочинного будівництва (добудов, перебудов, споруд тощо), що здійснене з порушенням санітарно-будівельних норм і прав інших співвласників за адресою: Київська обл., м.Ржищів, АДРЕСА_1. 3.14. Зазначена у зверненні стежка (рів), яка колись сполучала АДРЕСА_1 створена жителями міста самостійно та не відображена ні в картографічних матеріалах м.Ржищева Київської області від 1994 року, ні на Генеральному плані міста Ржищів від 1992 року. 3.15. У зв'язку з допущеною помилкою у підготуванні акту комісії від 26.11.2016 члени комісії отримали усне зауваження.».

Відповідно до пп. 1 п. б ч.1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, забезпечення вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності. До повноважень міського голови, згідно приписів ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить, зокрема, забезпечення на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань.

За визначеннями, що містяться у ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо; скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За приписами ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу.

До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» встановлені обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг. Так, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що надаючи відповіді на скаргу ОСОБА_1, оформлені листом №4-39/А.725.2 від 30.11.2015 та листом №4-39/А.828.2 від 28.01.2016, відповідач не у повній мірі розглянув кожний з пунктів звернення ОСОБА_1, а листом №4-39/А.828.2 від 28.01.2016 лише надіслав на адресу останньої Акт комісії від 28.01.2016.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про порушення відповідачем 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» з огляду на що вимоги позивача в частині визнання протиправними діяння відповідача 1 щодо неналежного розгляду, вирішення, ненадання відповіді по змісту викладених питань/вимог (на) заяви від 30.11.2015, скаргу від 28 (29).12.2015 підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дії Ржищівської міської ради київської області щодо постановлення Ржищівською міською Радою народних депутатів Київської області (право попередником відповідача 1) неправомірного, неконституційного, такого що порушує права позивача, рішення №9 від 25.11.1993 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1100га; скасувати рішення Ржищівської селищної ради народних депутатів №9 від 25.11.1993 про передачу/надання у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,1100га в тому числі орних - 0,0540га, саду - 0,0300га, інших с.г.угідь - 0,0129га, під забудовою - 0,0131га, як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права ОСОБА_1 (співвласника); рішення виконавчого комітету Ржищівської ради народних депутатів №3 від 12.03.1997 про дозвіл на узаконення самовільно проведеного будівництва як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права ОСОБА_1 (співвласника); скасувати рішення Виконавчого комітету Ржищівської міської ради народних депутатів Київської області від 31.07.1997 №137 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам м.Ржищів» у частині, що стосується ОСОБА_1; скасувати Акт, складений відповідачами 2, 3 від 28.01.2016 як незаконний, не відповідний Конституції України, що порушує права позивача; скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України №С-2405/9 від 24.05.2016 суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справі адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Тобто, як вбачається із наведеного, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. При цьому, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Тобто, як вбачається з наведеного вище, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Як встановлено судом з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач оспорює рішення Ржищівської міської ради Київської області та Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області щодо передачі у приватну власність земельних ділянок.

Нормою ч. 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

А відтак, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені в рамках даного спору вимоги позивача не підлягають розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства, так як підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 цієї статті якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Стосовно перевірки судом дотримання позивачем строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України, із позовними вимогами про визнання протиправними дії Ржищівської міської ради Київської області щодо постановлення Ржищівською міською Радою народних депутатів Київської області (право попередником відповідача 1) неправомірного, неконституційного, такого що порушує права позивача, рішення №9 від 25.11.1993 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1100га; скасування рішення Ржищівської селищної ради народних депутатів №9 від 25.11.1993 про передачу/надання у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,1100га в тому числі орних - 0,0540га, саду - 0,0300га, інших с.г.угідь - 0,0129га, під забудовою - 0,0131га, як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права ОСОБА_1 (співвласника); рішення виконавчого комітету Ржищівської ради народних депутатів №3 від 12.03.1997 про дозвіл на узаконення самовільно проведеного будівництва як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права ОСОБА_1 (співвласника); скасування рішення Виконавчого комітету Ржищівської міської ради народних депутатів Київської області від 31.07.1997 №137 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам м.Ржищів» у частині, що стосується ОСОБА_1, а також поважності причин пропуску такого строку, в разі визнання судом його пропущеним, суд зауважує, що дане питання не належить розглядати в межах даної справи, оскільки, як вже було зазначено, такі вимоги не підсудні окружному адміністративному суду.

Стосовно вимоги позивача про скасування рішення Ржищівської міської ради Київської області від 30.12.2011 №702-22-06 «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку технічної документації землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку» яким надано такий дозвіл на земельну ділянку загальною площею 0,11 га, з них: 0,11га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,01га для ведення особистого селянського господарства згідно графічного матеріалу по АДРЕСА_1 терміном на (сорок дев'ять) 49 років, як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), що порушує права позивача, суд вказує на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Конституційний Суд України послідовно розвивав правову позицію стосовно значущості судового захисту існуючих і відновлення порушених прав, зауважуючи, що:

- частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку і суд не може відмовити у правосудді (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року N 9-зп);

- правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003);

- звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена (абзац четвертий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини Рішення від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005).

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Під час вирішення справи судом не встановлено порушення (звуження змісту) безпосередньо прав, свобод та інтересів або створення додаткових обов'язків для позивача оскарженими діями.

Підсумовуючи викладене, оскаржені дії вчинено у межах наданих повноважень, такі дії безпосередньо не порушують права, свободи та інтереси позивача, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України при проведені перевірки від 28.01.2016 та 24.05.2016 за місцем проживання третьої особи та зобов'язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України провести повторно позапланову перевірку з метою: повного фіксування усіх самочинно збудованих об'єктів третьою особою та її право попередником, на місцевості за адресою: АДРЕСА_1 м.Ржищів, Київська обл., 09230, у тому числі яким порушені права позивача суд вказує таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти виключно на підставі, у межах повноважень і способами, передбаченими Конституцією і законами України. Наведено означає, що всі дії посадових осіб відносно суб'єкта господарювання повинні здійснюватись в чіткій відповідності до вимог закону і не виходити за межі прав, ним наданих.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд, який забезпечує Державна архітектурно - будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, що передбачено ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі Закон України №3038-VI).

Такий вид державного управління здійснюється, крім іншого, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації, про що зазначено в п.6 ч.1 ст.7 Закону №3038-VI.

Згідно з ст. 41 Закону України №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. При цьому, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, пунктом 3 якого встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень (далі - Порядок №553).

Пунктом 7 Порядку №553 визначено вичерпний перелік підстав для проведення позапланової перевірки.

Так, однією з підстав для проведення позапланової перевірки є подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства та/або вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №240 від 15.02.2012 (Додаток 9 до наказу) затверджено форму направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до затвердженої форми направлення для проведення позапланової перевірки поряд з найменуванням об'єкта будівництва та його місцезнаходження необхідно зазначити підставу для проведення позапланової перевірки, що кореспондується із змістом п.7 Постанови №553.

Тобто, для проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства замовником будівництва органам ДАБІ для оформлення направлення на проведення позапланової перевірки необхідно мати інформацію про найменування об'єкта будівництва, його місцезнаходження та підставу для проведення такої перевірки.

З матеріалів справи слідує, що на адресу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області надійшло звернення Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 18.01.2016 (вх.№10/10-2501/25) в якому зазначений об'єкт будівництва з адресою: Київська область, АДРЕСА_1. Вказаним листом повідомлено про створення комісії Ржищівської міської ради Київської області із зазначенням дати проведення обстеження.

Також слід вказати, що за результатами проведення обстеження місцевості комісією складено акт відповідно до якого забудовникам (ОСОБА_3 та ОСОБА_1.) запропоновано звернутись до органів Державного архітектурно-будівельного контролю з вмотивованим зверненням щодо проведення перевірки забудови земельних ділянок по АДРЕСА_1

Разом з тим, ні від ОСОБА_3, ні від ОСОБА_1, або будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб, жодних звернень щодо необхідності проведення перевірки на об'єкті будівництва за вказаною адресою до органів Держархбудконтролю не надходило. Матеріали справи не містять доказів, які б стверджували протилежне.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 7 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; вимагати у випадках, передбачених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки. Посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю забороняється вимагати інформацію та документи, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України при проведені перевірки від 28.01.2016 та 24.05.2016 за місцем проживання третьої особи та зобов'язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України провести повторно позапланову перевірку з метою: повного фіксування усіх самочинно збудованих об'єктів третьою особою та її право попередником, на місцевості за адресою: АДРЕСА_1 м.Ржищів, Київська обл., 09230.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також при вирішенні даного спору суд також керується положеннями частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Водночас, згідно ч. 3 означеної статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Поряд з цим за приписами ч.1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом, а ч.1 ст. 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо суми оплати ОСОБА_1 правової допомоги адвокатам ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників несуть сторони, а також з огляду на те, що КАС України чітко встановлено перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи, у суду відсутні підстави для відшкодування заявлених позивачем витрат.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Ржищівської міської ради київської області щодо постановлення Ржищівською міською Радою народних депутатів Київської області (право попередником відповідача 1) неправомірного, неконституційного, такого що порушує права позивача, рішення №9 від 25.11.1993 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1100га; скасування рішення Ржищівської селищної ради народних депутатів №9 від 25.11.1993 про передачу/надання у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,1100га в тому числі орних - 0,0540га, саду - 0,0300га, інших с.г.угідь - 0,0129га, під забудовою - 0,0131га, як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права ОСОБА_1 (співвласника); скасування рішення виконавчого комітету Ржищівської ради народних депутатів №3 від 12.03.1997 про дозвіл на узаконення самовільно проведеного будівництва як протиправне (незаконне, не відповідне Конституції України), яким порушені (-ються) права ОСОБА_1 (співвласника); скасування рішення Виконавчого комітету Ржищівської міської ради народних депутатів Київської області від 31.07.1997 №137 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам м.Ржищів» у частині, що стосується ОСОБА_1; скасування Акту, складеного відповідачами 2, 3 від 28.01.2016 як незаконного, не відповідного Конституції України, що порушує права позивача; скасування припису Державної архітектурно-будівельної інспекції України №С-2405/9 від 24.05.2016 - закрити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ржищівської міської ради Київської області щодо неналежного розгляду, вирішення, ненадання відповіді по змісту викладених питань/вимог (на) заяви ОСОБА_1 від 30.11.2015, скаргу від 28 (29).12.2015.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. Горобцова

Судді Г.В. Панова

Н.Д. Панченко