Справа № 758/12707/16-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії мотивуючи свої вимоги тим, що вона є пенсіонеркою за віком, перебуває на обліку у відповідача та до лютого місяця поточного року включно отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк».

Зазначає, що на даний час її пенсія є єдиним джерелом існування, однак відповідач з липня поточного року до теперішнього часу без зазначення причин припинив її виплату (остання виплата була у червні 2016 року).

Посилається на те, що на початку липня вона отримала дзвінок, де їй повідомили, що їй необхідно відкрити рахунок в Ощадбанку, підтвердити своє проживання і після цього з'явитися до відповідного підрозділу Пенсійного фонду.

Вважає таку бездіяльність протиправною і такою, що порушує її конституційні права.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись Конституцією України, ст. 4, ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звертається з даним позовом до суду та просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй пенсії з липня 2016 року; зобов'язавши відповідача поновити їй нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість за період, починаючи з липня 2016 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному нею раніше (ПАТ КБ «Приватбанк»)

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, в прохальній частині позову останньою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надано заперечення проти позову в яких просять в задоволенні позову позивачки відмовити в повному обсязі, а справу розглядати без їх участі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов позивачки є доведеним, а тому підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонером за віком та з 07.11.2009 року перебувала на обліку в УПФ Лугутинського району Луганської області.

20.01.2015 року позивачка звернулася до УПФУ в Оболонському районі м. Києва із заявою про взяття її на облік та надала Довідку від 20.01.2015 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, згідно якої її місцем проживання значиться адреса: АДРЕСА_1.

З моменту взяття її на облік в УПФУ в Оболонському районі м. Києва і до червня 2016 року позивачка отримувала пенсію шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується відповідною довідкою.

З липня 2016 року УПФУ в Оболонському районі м. Києва припинив нарахування та виплату позивачці пенсії мотивуючи тим, що Постановою КМУ від 14.03.2016 року № 167 «Про внесення змін до деяких Постанов КМУ» було внесено зміни до Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», згідно яких, зокрема: починаючи з 1 липня 2016 року виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, довічних державних стипендій за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»: для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати їм пенсій здійснюється емісія платіжних карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису.

Строк дії карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, встановлюється до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» перші 2 рази кожні шість місяців, у подальшому - кожні 12 місяців. Після завершення строку дії картки вона перевипускається за рахунок публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

За відсутності проходження фізичної ідентифікації одержувачів пенсій публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком до моменту звернення клієнта та щомісяця повідомляє Мінфіну.

Зазначені у цьому пункті виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Однак суд не може погодитись із правомірністю таких дій відповідача виходячи з наступних підстав.

Так стаття 46 Конституції України визначає, що Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат;джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно статті 5 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що він регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно статті 1 цього Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а термін проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях визначено з 07.04.2014 року.

Судом встановлено, що з 20.01.2015 року постійним місцем проживання позивачки є адреса: АДРЕСА_1, яку вона не залишала та не покидала з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Враховуючи зазначене, позивачка з 20.01.2015 року не є внутрішньо переміщеною особою, довідка яка їй видана Управлінням праці та соціального захисту населення згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014року № 509 від 20.01.2015 року № не має строку дії, а тому на неї не поширюються вимоги Постанови КМУ № 167 від 14.03.2016 року, якими, зокрема, встановлений обов'язок виплачувати пенсію виключно через установу ПАТ «Державний ощадний банк».

Більш того, саме статтею 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Як вже зазначалося вище, із заперечень відповідача вбачається, що підставою для припинення виплати пенсії позивачці було те, що Постановою КМУ від 14.03.2016 року № 167 «Про внесення змін до деяких Постанов КМУ» було внесено зміни до Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», згідно яких, зокрема: починаючи з 1 липня 2016 року виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, довічних державних стипендій за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

В той же час зазначеної підстави для припинення виплати пенсії діючим спеціальним Законом не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням зазначеного вище, а також встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не наведено переконливих доводів законності підстав для припинення виплати пенсії позивачці.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 3, 8, 19, 46 Конституції України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», керуючись, ст.ст. 2, 17, 18, 69-71, 72, 94, 158-163, 183-2, 244-2, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії з липня 2016 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 та сплатити заборгованість за період, починаючи з 01 липня 2016 року на рахунок відкритий у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк».

Звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць - 999, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В. С. Декаленко