Справа № 328/515/17
Суддя: Петренко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2017 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Токмацької районної державної адміністрації про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,-

встановила:

24 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Токмацької районної державної адміністрації про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В позовній заяві позивач просить скасувати рішення державного реєстратора Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.03.2016 року індексний №28729987, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за об'єктом нерухомого майна - житловим будинком за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м. Молочанськ, вул. Лугова, 11, внесений запис про обтяження №13686463 - заборона на нерухоме майно, підставою виникнення обтяження є повідомлення Токмацької державної нотаріальної контори від 28.01.1960 №б/н, субєктом обтяження є ОСОБА_3.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Статтею 18 КАС України визначено предметну підсудність адміністративних справ.

Так ч. 1 ст. 18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

3) виключено;

4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті;

6) адміністративні справи щодо:

- примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

- примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

- затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України;

- продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України;

- затримання іноземців та осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

7) адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця щодо виконання рішень органів (посадових осіб), крім судових рішень.

Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: 1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам; 2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням; 3) виключено. (ч. 2 ст. 18 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 18 КАС України справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Позивач оскаржує рішення державного реєстратора про внесення запису про обтяження житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м. Молочанськ, вул. Лугова, 11, за відсутності аналогічного запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до пункту2 частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суб'єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад. Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.

До повноважень суб'єктів державної реєстрації прав, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 93акону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», належить, зокрема, забезпечення проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав.

Належним відповідачем за позовом є Токмацька районна державна адміністрація.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Частиною 3 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Позивач вважає, зазначений позов підсудний Токмацькому районному суду Запорізької області.

Проте з наведеними доводами позивача не можна погодитися з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує рішення Державного реєстратора ОСОБА_2.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.9 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено система органів та суб'єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Так, організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав:

- виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

- акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

За змістом статті 10 цього Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

В силу положень статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 N 150 «Питання Міністерства юстиції» з 07.04.2015 р. Міністерство юстиції України забезпечує здійснення функцій і повноважень Укрдержреєстру, які покладені на нього постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 р. N 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції».

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 р. N 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» Кабінет Міністрів України постановив, ліквідувати Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

В п. 2 зазначеної Постанови, установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Крім того, статтею 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав.

Тобто, державні реєстратори підконтрольні у своїй діяльності центральному органу виконавчої влади, вчиняють дії та приймають рішення на виконання делегованих повноважень державного органу.

Отже, не зважаючи на те, що державні реєстратори можуть перебувати в трудових відносинах, як з органом місцевого самоврядування, так і місцевими органами виконавчої влади або бути самоврядною особою, прийняття ними рішень з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно є безпосереднім виконанням державних функцій, які делеговані державному реєстратору, як уповноваженій особі.

Таким чином, даний спір виник між позивачем та посадовою особою органу державної виконавчої влади.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що така справа згідно з положеннями ч.2 ст.18 КАС України предметно підсудна окружному адміністративному суду.

Посилання позивача на положення ч. 3 ст.18 КАС України щодо застосування альтернативної підсудності, є необґрунтованими, оскільки вказаною нормою визначена виборна предметна підсудність справ лише щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади, в даному ж випадку предметом оскарження є рішення державного реєстратора.

Відповідно до ч.2 п. 6 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про повернення позовної заяви позивачу у звязку з непідсудністю Токмацькому районному суду Запорізької області, як місцевому загальному суду, оскільки даний спір підлягає розгляду в окружному адміністративному суді.

Керуючись статтями 18, 108, 158, 160, 165 КАС України, суддя,-

ухвалила:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Токмацької районної державної адміністрації про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, повернути заявнику, у зв'язку з тим, що справа не підсудна Токмацькому районному суду Запорізької області.

Роз'яснити позивачу, що розгляд таких заяв відноситься до компетенції окружних адміністративних судів.

Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з моменту її оголошення або з дня отримання копії ухвали з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: