Справа № 821/477/16
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/477/16

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП) звернулась до суду з адміністративним позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 грудня 2015 року №, №, № та рішення про застосування штрафних санкцій за своєчасно не нарахований єдиний внесок від 29 січня 2016 року №.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду ФОП подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності Голопристанською РДА Херсонської області 18 серпня 2000 року, номер запису 0001472. Перебуває на обліку в ОДПІ з 18 серпня 2000 року, в перевіряємий період не була платником ПДВ.

Фактично в перевіряємому періоді позивачка займалася роздрібною торгівлею продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

В період з 19 листопада 2015 року по 02 грудня 2015 року ОДПІ було проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, відповідно плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2015 року.

За результатом проведеної перевірки оформлено акт від 09 грудня 2015 року №860/17-0/НОМЕР_1.

В акті перевірки зазначено, що копія наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки та письмове повідомлення направлено ФОП рекомендованим листом, яке одержано позивачкою особисто 08 серпня 2015 року.

Під час проведеної перевірки податковий орган зробив висновок про порушення підприємцем вимог:

- пп.16.1.2. п.16.1 ст.16, п.177.10 ст.177 ПК України - неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, в редакціях наказу ДПА України №1025 від 24 грудня 2010 року та наказу Міністерства доходів і зборів України №481 від 16 вересня 2013 року;

- пп.49.18.2 п.49.18 чт.49, пп. «б» п.176.2 ст.176 ПК України - неподання податкових розрахунків сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податку (форма 1-ДФ) про доходи, виплачені суб'єктам господарювання фізичним-особам за ознакою « 157»;

- п.44.1. ст..44, п.177.1, 177.2, 177.4 ст.177 ПК України - встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності в сумі 68241,26 грн. в тому числі за 2012 рік в сумі 25037,76 грн., за 2013 рік в сумі 29329,80 грн., за 2014 рік в сумі 13873,70 грн.;

- пп. 169.2.2 п.169.2 ст.169 ПК України - встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб з найманих працівників на загальну суму 7645,27 грн., в тому числі за 2012 рік в сумі 1453,11 грн., за 2013 рік в сумі 6130,58 грн. за 2014 рік в сумі 61,58 грн.;

- пп.2 п.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в зв'язку з чим занижено суми єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування всього в розмірі 171457,75 грн..

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті: податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 грудня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в розмірі 85301,58 грн.; податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 грудня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з адміністративних штрафів та інших санкцій в розмірі 510 грн.; податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29 грудня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 січня 2016 року № на суму 18135,42 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску, штрафів та пені від 09 грудня 2015 року №Ф- на суму 171457,75 грн..

Винесення вказаних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску і стало підставою для звернення ФОП з позовом до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано суду докази протиправності дій ФОП, а доводи викладені в акті перевірки не спростовуються наявними в справі матеріалами. Також, судом було зазначено, що позивачка належними доказами не підтвердила правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій та рішень відповідача.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Стосовно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 29 грудня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510 грн., колегія суддів зазначає, що останнє було прийнято з огляду на порушення ФОП положень пп.«б» п.176.2 ст.176 ПК України, за якими особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ФОП не було надано жодних належних та достатніх доказів, які спростовують висновки податкового органу про неподання до ОДПІ податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку. Позивачкою лише загалом (разом з іншими спірними рішеннями ОДПІ) зазначено про протиправність податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, що за відсутності належних доказів не є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування зазначеного повідомлення-рішення та задоволення позовних вимог в цій частині.

Відносно податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з адміністративних штрафів та інших санкцій в розмірі 510 грн., колегія суддів зазначає таке.

Приймаючи вказане спірне податкове повідомлення-рішення відповідач в акті перевірки зазначав, що ФОП реєструвала наступні книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування:

- №245-к від 30 червня 201І року (на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_1

- №246-к від 30 червня 2011 року (на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_2

- №247-к від 30 червня 2011 року (на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_3.

Разом з тим, ОДПІ було зазначено, що в ході перевірки книгу обліку доходів і витрат за №264-к від 30 червня 2011 року (на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_4) суб'єктом підприємницької діяльності не надано, однак, як вбачається з попереднього абзацу, в переліку книг обліку доходів і витрат, зареєстрованих за ФОП, ОДПІ не було зазначено книгу - №264-к від 30 червня 2011 року, як таку, що зареєстрована за позивачем. Пояснень з цього приводу податковим органом надано не було. При цьому позивачка заперечує факт реєстрації за нею вказаної книги за №264-к від 30 червня 2011 року.

Також, слід зазначити, що матеріали справи містять копії перших листів відповідних зареєстрованих за позивачем книг обліку доходів і витрат (а.с.78-81) №245-к від 30 червня 201І року (на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_5); №246-к від 30 червня 2011 року (на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_2 №247-к від 30 червня 2011 року (на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене вбачається, що ОДПІ, як суб'єктом владних повноважень, не було доведено факт реєстрації за ФОП книги обліку №264-к від 30 червня 2011 року на торгівельне місце за адресою АДРЕСА_4, та відповідно правомірність винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, а тому останнє повинно бути визнано протиправним та скасовано.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, яким позивачці збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 85301,58 грн., колегія суддів зазначає таке.

Положеннями ст.177 ПК України регламентовано оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування

Відповідно до ст.177.1 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (ст.177.2.ПК України).

Згідно до ст.177.4 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року № ОДПІ посилалась на відсутність первинних документів, а саме: книг обліку розрахункових операцій та контрольних стрічок з відображенням відомостей про кожен реалізований товар (кількість товару, вартість одиниці вимірювання, найменування товару, дату реалізації товару), внаслідок чого неможливо визначити суму понесених витрат, пов'язаних з придбанням реалізованих протягом звітного періоду товарів, задекларованих в деклараціях про майновий стан і доходи за період 2012-2014 роки, що, на думку податкового органу, не дає можливості підтвердити реалізацію придбаних товарів.

Колегія суддів вважає посилання на вказані обставини такими, що не є достатніми для висновку податкового органу про непідтвердження понесених суб'єктом господарювання витрат, в тому числі, з огляду на таке.

Як зазначено в акті перевірки, направлення від 17 серпня 2015 року №59 про проведення перевірки позивача, останньому було пред'явлено 17 серпня 2015 року.

Наступного дня, тобто, 18 серпня 2015 року ФОП до ОДПІ подано заяву про крадіжку документів, які підтверджують здійснення фінансово-господарської діяльності за період з 2012-2014 роки.

Наведені обставини підтверджуються листом слідчого СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області від 18 серпня 2015 року, в якому зазначено, що Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області було зареєстровано факт, що в ніч на 06 червня 2015 року в АДРЕСА_6 невідома особа проникла до магазину, звідки вчинила крадіжку продуктів харчування та документів фінансової діяльності ПП «Коломойцева» за 2012 - 2014 роки. Вказана подія була зареєстрована в журналі єдиного обліку №3098 від 07 червня 2015 року. За вказаним фактом слідчим СВ Голопристанського РВ УМВС Невдахою О.О., внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016 від 07 червня 2015 року та розпочато досудове розслідування.

Також, справа містить лист слідчого СВ лейтенанта поліції Голопристанського відділення поліції Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області від 14 листопада 2016 року (т.6 а.с.37), з якого вбачається, що вказані документи фінансової діяльності ПП «Коломойцева» за 2012 - 2014 роки були знайдені.

Разом з тим, як зазначено в акті перевірки, сама перевірка проводилась в період з 19 листопада 2015 року по 02 грудня 2015 року, тобто в період часу, коли документація (яка зазначалась податковим органом, як відсутня) ФОП ще не була знайдена, а тому не могла бути надана до перевірки.

Водночас, з п.1.12 та п.2.1.3 акту перевірки вбачається, що ФОП було надано для перевірки, зокрема, первинні документи на закупівлю товарів, а саме: накладні, товарно-транспортні накладні, квитанції та чеки на сплату (за отриманий товар), що у розумінні положень ст.44.1 ПК України (ст.44 Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності), за якими для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, є належними первинними документами для підтвердження формування валових витрат, оцінку яких повинен був здійснити податковий орган при проведенні перевірки.

Разом з тим, відповідачем вказані первинні документи проаналізовані та перевірені не були, в тому числі і шляхом виявлення та вивчення товарних залишків на момент проведення перевірки, які могли б підтвердити (чи спростувати) реальне придбання позивачем товару та його зв`язок з його господарською діяльністю.

Одночасно, з акту спірної перевірки вбачається, що висновок ОДПІ про завищення валових витрат за 2012-2014 роки фактично ґрунтується на відсутності детальної інформації щодо реалізованого товару у зв`язку з не наданням позивачкою в ході перевірки книг обліку розрахункових операцій та контрольних стрічок з відображенням відомостей про кожен реалізований товар.

Судова колегія вважає вказаний висновок ОДПІ безпідставним, оскільки вказані документи (книга обліку розрахункових операцій та контрольні стрічки з реалізації товару) є документами, які підтверджують отримання суб`єктом господарювання доходу (та його зв`язок з господарською діяльністю), і в силу п.177.4 ст.177 та п.138.2 ст.138 ПК України не можуть бути безперечними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування (в тому числі, наприклад, якщо товар придбаний, але на момент перевірки ще не реалізований), які визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат (п.138.2 ст.138 ПК України).

При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не було надано суду доказів невідповідності діючому законодавству наданих позивачкою для перевірки первинних документів, які підтверджують саме понесені ним витрати, чи доказів відсутності таких документів.

Обґрунтовуючи правомірність винесення рішення від 29 грудня 2015 року № відповідач посилався в тому числі на положення податкового законодавства, за якими у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи відповідача з огляду на помилкове трактування податковим органом норм ПК України щодо порядку визначення витрат платника податків, оскільки фактично податковий орган посилався на відсутність первинних документів щодо реалізації товарів, наслідком чого міг бути логічний висновок щодо недоведеності отриманих позивачем доходів, а не понесених ним витрат.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності та приймаючи до уваги, що підґрунтям для винесеного даного спірного повідомлення-рішення фактично було відсутність книг обліку розрахункових операцій та контрольних стрічок з відображенням відомостей про кожен реалізований товар, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Окрім іншого, колегія суддів зазначає, що оскільки судом апеляційної інстанції встановлено необґрунтованість висновків відповідача про завищення сум валових витрат та винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, то і висновок ОДПІ про заниження нарахування єдиного внеску в сумі 171457,75 грн. є безпідставним, оскільки зазначене порушення є похідним, а тому і рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 січня 2016 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1, 6 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат

Тому, з урахуванням тієї обставини що суд апеляційної інстанції визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 січня 2016 року № та відмовив в скасуванні податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року №, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розміру 4541 (чотири тисячі п'ятсот сорок один), 08 грн..

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови частково помилково вирішив спірні правовідносини, припустився часткових порушень норм права, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нової постанови про задоволення позовних вимог в частині.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 29 грудня 2015 року №, № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 січня 2016 року №.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_7, ІН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 4541 (чотири тисячі п'ятсот сорок один), 08 грн..

Постанова апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук