Справа № 815/5293/16
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5293/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Романішина В.Л.,

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі: Вишневській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева раю" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева раю" до держаного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Тартачної Катерини Михайлівни, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб: державного підприємства "Одеській морський торгівельний порт", Міністерства інфраструктури України, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, запису та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дерева раю" звернулось зо суду з позовом до держаного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Тартачної Катерини Михайлівни, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб: державного підприємства "Одеській морський торгівельний порт", Міністерства інфраструктури України, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на будівлю пасажирського павільйону; скасування запису про державну реєстрацію права власності № 797408 від 12.11.2014 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року провадження у справі закрито. Роз'яснено позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі ТОВ "Дерева раю" просить скасувати вищенаведену ухвалу, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм процесуального права і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи спірну ухвалу суд першої інстанції виходив з необхідності закриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ-370.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» прийняло в строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 63,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, пляж «Аркадія», 3/1 та обліковується на балансі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт».

В подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» за власний рахунок була здійснена добудова орендованого об'єкта додатковими приміщеннями, які, за правовою позицією позивача, можна відокремити від об'єкта оренди, не завдаючи йому шкоду (тобто поліпшення не є невід'ємними).

Крім того, Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт», як балансоутримувачем орендованого майна, була проведена інвентаризація об'єкта, за результатами якої виявлено здійснену позивачем добудову. Також на підставі вказаної інвентаризації на замовлення Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» був виготовлений новий технічний паспорт станом на 25.06.2014 р., відповідно до якого площа об'єкту оренди склала 145 кв.м., тобто була збільшена.

Рішенням Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Тартачної К.М. від 08.12.2014 р. № 17787178 право власності на будівлю пасажирського павільйону площею 145 кв.м. за адресою: м. Одеса, Аркадія пляж, 3/1 зареєстроване за Державою в особі Міністерства інфраструктури України. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності № 50768685 від 24.12.2015 р., видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції.

В той же час, згідно п.10.7 Договору оренди № ДФ-370 від 12.06.2013 р. у разі припинення або розірвання Договору, поліпшення об'єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об'єкта оренди не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а поліпшення об'єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу орендодавця, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.

Зважаючи на викладені вище обставини, а також посилаючись, серед іншого, на ч.2 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дерева Раю» звернулося за судовим захистом із даним адміністративним позовом, оскільки внаслідок прийняття оскаржуваного рішення порушені його майнові права на добудови орендованого об'єкта.

На переконання суду, в даному випадку управлінські дії суб'єкта владних повноважень мали наслідком виникнення права власності на вищезгаданий об'єкт нерухомості за Державою в особі Міністерства інфраструктури України, що унеможливлює розгляд такого спору судом адміністративної юрисдикції.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий в означеній процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Статтею 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2. ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо реєстрації права власності пов'язані із виконанням цивільно-правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Враховуючи положення статті 12 ГПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку господарського судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права юридичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення майнових прав юридичної особи.

У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Крім того, суд враховує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі викладеного, суд вважає, що спірні відносини, які виникли між учасниками процесу не є управлінськими, а спір не підсудний суду адміністративної юрисдикції, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження по справі, роз'яснивши позивачеві, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 157, 195, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева раю" - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева раю" до держаного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Тартачної Катерини Михайлівни, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб: державного підприємства "Одеській морський торгівельний порт", Міністерства інфраструктури України, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на будівлю пасажирського павільйону; скасування запису про державну реєстрацію права власності № 797408 від 12.11.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /В.Л. Романішин/

/О.І. Шляхтицький/