Справа № 2а/2570/3542/2011
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/3542/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

при секретарі Кондратенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради до Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

06.07.2011 року управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради за невиконання рішення суду в розмірі 680 грн. протиправними та скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ВП № 25778712 від 17 червня 2011 року про накладення штрафу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.06.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області в ході здійснення виконавчого провадження № 25778712 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-а-704/2011, виданого 23.03.2011 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, винесена постанова про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду в розмірі 1360,00 грн. Стаття 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає застосування до боржника штрафних санкцій лише у разі невиконання без поважних причин рішення суду. Поважність причин невиконання управлінням праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради постанови суду за виконавчим листом є відсутність прийняття Урядом відповідних рішень та нормативно-правових актів, які стосуються соціальних гарантій необхідних для даних виплат, а також належного додаткового фінансового забезпечення, а тому постанова державного виконавця про застосування санкції у вигляді штрафу є незаконною. Також, вважає, що відсутність коштів на рахунку управління є поважною причиною для невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк.

Представником позивача до суду надано клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просить визнати дії підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради за невиконання рішення суду в розмірі 1360 грн. протиправними.

Представник позивача в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення, відповідно до яких просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, в зв'язку тим, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче

провадження» у разі не виконання рішення суду державний виконавець застосовує до

боржника штрафні санкції. Враховуючи, що рішення суду, яке набрало законної сили, є

обовязковими до виконання, державним виконавцем правомірно було накладено на

боржника штраф. Крім того вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на

відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань.

Судове засідання здійснювалось в порядку передбаченому ст. 41 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради було зобовязано останнього провести перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення та разової компенсації при встановленні 3 групи інвалідності за 2010 рік, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», та виплатити недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік (а.с.8).

Вказане рішення суду набрало законної сили, у звязку з чим було видано виконавчий лист від 23.03.2011 року.

На підставі виконавчого листа та заяви стягувача (а.с.22) державним виконавцем 11.04.2011 року, у відповідності до ст.ст. 17,19,20,25 Закону України від 21.04.1999 року №606-XIV „Про виконавче провадження (далі Закон № 606-XIV) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та звернено до негайного виконання (а.с.30).

Згідно ст. 31 Закону № 606-XIV копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена державним виконавцем сторонам до відома та виконання, про що свідчить супровідний лист від 11.04.2011 року, наявний в матеріалах справи (а.с.29).

26.04.2011 року управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради повідомило відповідача про неможливість виконання рішення суду в частині здійснення виплати коштів (а.с.28).

В звязку з невиконанням рішення суду та керуючись ст. 89 Закону № 606-XIV 30.05.2011 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 680 грн. (а.с.29).

Статтею 5 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Відповідно до ст. 75 Закону № 606-XIV передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

В ст. 89 Закону № 606-XIV зазначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

В звязку з невиконанням рішення суду станом на 17.06.2011 року та керуючись ст. 89 Закону № 606-XIV 17.06.2011 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1360 грн. та попереджено позивача про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення, передбачену ст. 382 Кримінального кодексу України (а.с.27).

Суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, таким чином посилання субєктів владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань, судом до уваги не приймається.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує, що відповідно до ст. 124 Конституції України рішення суду ухвалюється іменем України та є обовязковим для виконання.

Обовязкове виконання рішення суду, в тому числі, субєктами наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією Про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обовязковими для виконання Україною. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відносяться також і управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Суд не приймає аргумент органу державної влади щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» вказано, що така відмова є свавільною та незаконною.

Варто відмітити, що відсутність грошових коштів для їх виплати може бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення на підставі статті 36 Закону № 606-XIV, проте не є підставою для ухилення від виконання судового рішення.

Таким чином, надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та доводяться матеріалами справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах та спосіб передбачений чинним законодавством, а оскаржувана позивачем постанова є правомірною та прийнята на підставі Закону № 606-XIV, з дотримання всіх вимог, встановлених цим Законом, а тому в задоволенні позовних вимог управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради до Головного управління юстиції в Чернігівській області необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради до Головного управління юстиції в Чернігівській області - відмовити в повному обсязі.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений ст. 185-186 КАС України.

Суддя Падій В.В.