Справа № 724/19/17
Суддя: Гураль Л. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/19/17
Провадження № 2-а/724/8/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря: Бабій Ю.В.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представників позивача: ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гринчак Оксани Миколаївни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Чернівцях департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій незаконними, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ДР №145301 від 23.12.2016р. та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гринчак Оксани Миколаївни про визнання дій незаконними, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ДР №145301 від 23.12.2016р. та закриття провадження у справі

Позовні вимоги мотивував тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ДР №145301 від 23.12.2016р., що була складена інспектором роти №2 батальйону УПП м. Чернівці лейтенанта поліції Гринчак О. М. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Вважає постанову незаконною, оскільки при винесенні спірної постанови інспектором поліції не було взято до уваги доводів позивача, а також не було заслухано свідків даної події. При цьому звертає увагу на те, що був відсутній під час розгляду адміністративної справи та винесення спірної постанови від 23.12.2016р., а про її існування дізнався лише 28.12.2016р., коли отримав її поштою.

Стосовно вчиненого правопорушення вказує, що рухаючись у потоці транспортних засобів, здійснив вимушений об'їзд білого вантажного довгого буса без вікон, який несподівано виїхав вліво з місця своєї стоянки без увімкнення поворотніх вогнів та вмить вирівнявшись з автомобілем позивача. Позивач, щоб уникнути аварійної ситуації, здійснив об'їзд лівіше, пересвідчившись у безпечності свого маневру, таким чином уникнувши зіткнення з вантажним бусом.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції лейтенанта Гринчак Оксани Миколаївни, серія ДР №145301 від 23.12.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. В додаткових поясненнях від 23.02.2017р., які залучено до матеріалів адміністративної справи вказує на ряд порушень з боку працівників поліції.

Відповідач в судове засідання не з'явився незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні та у запереченні на адміністративний позов, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки працівники поліції діяли в межах повноважень, передбачених законом.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що постановою серія ДР №145301 від 23.12.2016р. винесеною інспектором роти №2 батальйону УПП м. Чернівці лейтенанта поліції Гринчак О. М. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови позивач 23.12.2016 р. о 18 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернівці, вул. М. Олімпіади,26 здійснив порушення Правил дорожнього руху, а саме порушив вимоги розмітки 1.2. Крім того в постанові вказано про відсутність у водія полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. Правил дорожнього руху. (а.с. 5).

В пункті 10 спірного протоколу зазначено: «від підпису відмовився».

Копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих..№7675 від 26.12.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 257 Кодексу протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема, процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

З 08 серпня 2015 року вказану статтю доповнено ч. 2, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, у наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

При цьому, суд приймає до уваги, що вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення (фіксування вчиненого правопорушення) та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Однак, судом встановлено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП, а постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена на місці вчинення правопорушення, тією самою посадовою особою, яка виявила дане правопорушення.

З огляду на вказане суд зазначає наступне.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції Протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач взагалі був відсутній під час винесення спірної постанови, а в постанові міститься запис, що позивач від підпису відмовився.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Проте, справа була розглянута і спірна постанова була винесена відповідачем на місці вчинення правопорушення (на місці зупинки транспортного засобу), а саме в м. Чернівці, вул. Фастівська, автостанція «Кемпінг», про що зазначено в п. 2 спірної постанови.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Оскільки, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Правова позиція по даному питанню висловлена Науково-консультативною радою при Вищому адміністративному суді України в узагальненому науково-консультативному висновку "Застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП" від 01.07.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною.

Крім того суд звертає увагу на те, що під час перегляду судом відеозапису з нагрудної камери поліцейських від 23.12.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи, не встановлено, що позивач порушив вимоги дорожньої розмітки 1.2 (широка суцільна лінія), як це зазначено в оскаржуваній постанові, тобто відсутня відеофіксація самого адмінправопорушення.

Разом з цим, відповідно до листів Управління патрульної поліції в м. Чернівці від 27.01.2017р. №4-21/41/29/02-2017 та від 08.02.2017р. №4-86/41/29/01-2017 вбачається, що встановлення дорожніх знаків та нанесення дорожньої розмітки в м. Чернівці покладено на КП «Чернівецьке міськ ШЕП», які буде виконано після проведення тендерних процедур у поточному році.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стосовно визнання незаконними дій інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Гринчак Оксани Миколаївни та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України при зупиненні транспортного засобу та складанні і винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної зазначає, що відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, на думку суду, інспектор роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенант поліції Гринчак Оксана Миколаївна діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. До того ж юридично значимим для позивача у спірному випадку є не дії інспектора патрульної служби, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки саме зазначене рішення створює правові наслідки та породжує для позивача певні обов'язки та негативні наслідки.

З вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними дій інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Гринчак Оксани Миколаївни при зупиненні транспортного засобу та складанні і винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до статті 157 КАС України, про закриття провадження у справі, суд постановляє ухвалу.

Крім того, судом враховується, що питання закриття провадження у справі в рамках адміністративного судочинства може мати місце лише у порядку та на підставах, визначених ст. 157 КАС України, а отже, суд позбавлений можливості закрити провадження у справі, яка розглянута посадовою особою Національної поліції України у порядку Кодексу про адміністративні правопорушення.

Стаття 284 КпАП України визначає види постанов по справі про адміністративне правопорушення, у т.ч. постанова про закриття справи.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може мати місце лише в рамках розгляду справи у порядку Кодексу про адміністративні правопорушення.

Стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішенні справи.

Так, відповідно до даної норми Закону у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення.

За таких обставин, невірним буде застосування норми процесуального права в частині закриття провадження у справі по адміністративній справі відносно позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КпАП України.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 247, 258, 265-2, 287-289 КУпАП, ст.ст. 18, 69, 71, 87, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гринчак Оксани Миколаївни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Чернівцях департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій незаконними, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ДР №145301 від 23.12.2016р. та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №145301 від 23.12.2016р. про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1.

В решті частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з для отримання її копії через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Повний текст постанови складено 24.02.2017р.

Суддя: Л. Л. Гураль