Справа № 505/270/17
Суддя: Нікітішин В. П.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/270/17
Провадження№2-а/505/14/2017 П О С Т А Н О В А
І М ЕНЕМ У К Р А Ї Н И
27.02.2017 року Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Нікітішин В. П. розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Подільську Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
Свої вимоги мотивував тим, що він ветеран військової служби, в даний час працює на посаді в органах місцевого самоврядування, з 22 листопада 2005 року отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
До 2007 року перебував на обліку у Подільському (Котовському) військовому комісаріаті, яким йому було призначено пенсію. З 2007 року перебуває на обліку та отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.
В жовтні місяці 2016 року прийшовши до Ощадбанку вияснив, що кошти Пенсійним фондом України на його рахунок не нараховуються з травня 2016 року.
ГУ ПФУ в Одеській області вважає, що оскільки він працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з урахуванням змін, внесених Законом № 911, то пенсія, призначена згідно Закону №2262-ХІІ виплачуватись не повинна.
Із зазначеною позицією він не погоджується, вважає, що обмеження у виплаті пенсії, визначені у частині сьомій статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 33, ст. 175; 2004 р., № 10, ст. 104; 2005 р., № 2, ст. 32; 2015 р., Ш 22, ст. 145) цифри і слова "1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" замінити цифрами і словами "1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року № 911 на нього не поширюються.
Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядається в порядку скороченого провадження без присутності сторін відповідно до ст. 183-2 КАС України.
ПредставникГоловного управління Пенсійного фонду України в Одеській області направив до суду заперечення, згідно яких вказував, що по-перше, на виконання вимог ст. 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 N 2262-XII (зі змінами) (далі- Закон №2262) спеціалістами головного управління пенсія Позивачу за період з 01.06.2015 по 31.12.2015 не нараховувалась, тому що Позивач займав посаду державного службовця - заступника міського голови м. Подільськ з питань діяльності виконавчих органів Ради. В зв`язку з тим, що Позивач є державним службовцем, ним було заповнено Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за попередній рік (далі - Декларація) - за 2015 рік. Тобто, Позивач знав про факт ненарахування йому пенсії у 2015 року і як наслідок її невиплати. Крім того, Позивачем також пропущено строк позовної давності для захисту своїх інтересів за період з 01.01.2016 по 20.06.2016, так як заяву про поновлення виплати пенсії з 01.06.2015, надану позивачем наручно, отримано головним управлінням у грудні 2016 року. По-друге, у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. По-третє, Закон України Про службу в органах місцевого самоврядування від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493) є спеціальним нормативно-правовим актом та в якому перелік звільнених від несплати пенсій суб`єкт ветеран військової служби відсутній. По-четверте, відповідно до пункту 5 Розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213 - VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2016 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про Національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів, Положення про помічника- консультанта народного депутата України. По-п`яте, у позивача відсутнє право на обчислення індексації його доходів тому, що він отримує заробітну плату державного службовця, яка перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. У зв`язку з вищенаведеним, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді заступника міського голови м. Подільськ з питань діяльності виконавчих органів Подільської міської ради.
З 2007 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 01 червня 2015 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області припинено виплату позивачу пенсії за вислугу років.
13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про поновлення виплати пенсії.
Листом №1471/К-11 від 27 грудня 2016 року ГУ ПФУ в Одеській області посилалось на те, що відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування України» передбачено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, особі, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Оскільки на теперішній час ОСОБА_1 перебуває на службі в органах місцевого самоврядування, підстави для виплати пенсії відсутні.
Положення ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулюють правовідносини щодо виплати пенсій пенсіонерам за наявності заробітку (прибутку). Вказана норма права у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачала, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.
Як на підставу для задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальною нормою права, якою слід керуватися під час вирішення питання щодо припинення виплати пенсії.
Разом з тим, як раніше зазначалося, позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим до спірних правовідносин застосовуються норми спеціального законодавства, які регламентують порядок проходження служби в органах місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 7 ст. 21 вказаного Закону (в редакції на момент виникнення спірних відносин, з урахування змін, внесених Законом №213-VIII), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.
Пунктом 17 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911 від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, у частині сьомій статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" цифри і слова "1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" замінити цифрами і словами "1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року".
У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач належить до інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій чи осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
З огляду на те, що до теперішнього часу позивач продовжує проходити службу в органах місцевого самоврядування, а в період з 01.04.2015 року до теперішнього часу стаття 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" містить застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, а тому позов задоволенню не підлягає.
Заперечуючи проти позову відповідач послався на те, що позивач відповідно до ст. 99 КАС України, пропустив строк звернення до суду.
Як встановлено, позивач 27.12.2016 отримав відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у поновленні виплати пенсії, а 03.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, тобто в межах строку, встановленого ст. 99 КАС України, тому у суду відсутні підстави для застосування позовної давності.
Керуючись ст.ст. 183-2, 159-163 КАС України, суд-
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанову суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд який її постановив протягом 10 днів з дня отримання її копії, складеної у повному обсязі.

С у д д я -