Справа № 820/4414/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р.Справа № 820/4414/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Мележик Л.Г.

представник відповідача Юрчик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016р. по справі № 820/4414/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ"

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві , Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

09 листопада 2016 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" (далі- позивач, ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ") до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () від 09.06.2016.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () з 09.06.2016.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неприйняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () з податку на додану вартість за травень 2016 року, додатки № 2, №5 до неї, а також щодо неприйняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () з податку на додану вартість за серпень 2016 року, додаток № 2 до неї.

Визнано податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () з податку на додану вартість за звітний податковий період травень 2016 року та додатки № 2, № 5 до неї такими, що подано платником податку товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 16.06.2016.

Визнано податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () з податку на додану вартість за звітний податковий період серпень 2016 року та додаток № 2 до неї такими, що подано платником податку товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 06.09.2016.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування суму податку на додану вартість, на яку має право товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 82 724 368 грн. (вісімдесят два мільйони сімсот двадцять чотири тисячі триста шістдесят вісім гривень).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" (, поштовий індекс 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 32, офіс 200) у розмірі 2756 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень).

Відповідачі з апеляційною скаргою не погодилися, подали апеляційні скарги з доповненням, в яких просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішенню справи.

Вказують, що позивач не подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року, а подані декларації ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" містять недоліки. Зазначено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві встановлено, що службовими особами позивача у період травень-червень 2015 року, порушено вимоги ст. 198 Податкового кодексу України. Таким чином, на думку відповідачів, щодо ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" не порушено будь-яких прав та інтересів.

ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" на апеляційну скаргу подано заперечення, в яких позивач просить оскаржувану постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" зареєстроване у встановленому законом порядку, як юридична особа та перебуває на обліку в податковому органі, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.11-18), на час спірних правовідносин був платником податку на додану вартість.

Рішенням Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 09.06.2016 року №722/26-50-12-01-18 встановлено, що ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ", зареєстроване як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту (а.с.9).

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з приписів підпункту ж пункту 184.1 ст.184 Податкового кодексу України, згідно якого реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції в зв'язку з наступним:

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) спірних дій, рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне:

Порядок та випадки анулювання реєстрації особи як платника податку на додану вартість закріплений в статті 184 Податкового Кодексу України, а безпосередньо процедура реєстрації/перереєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130 (далі - Положення).

Підстави для анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість визначені у приписах пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якими, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов'язань у випадках, визначених цим розділом; б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов'язань із податку у випадках, визначених цим розділом; в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість; г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту; ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними; д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута; е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду; є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність; ж) виключено; з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України, анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Основою для прийняття податковим органом рішення від 09.06.2016 № 722/26-50-12-01-18 стало твердження про те, що позивач протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту. Колегія суддів вважає таке рішення безпідставним, в зв'язку з наявністю в матеріалах справи постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 по справі №820/12047/15, адміністративний позов ТОВ"СІТІ-БУД ІНВЕСТ" до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо неприйняття поданих ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" 19.07.2015 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, визнано податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, подані ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ", прийнятими та зареєстрованими ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 19.07.2015 (а.с.19-24).

Зазначена постанова суду набрала законної сили на підставі ухвали Харківського адміністративного суду від 11.05.2016 по справі №820/12047/15 (а.с.25-29).

Також, матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, укладено договір про визнання електронних документів від 10.06.2016 №10062016. Відповідно до п.1 зазначеного договору визначено, що предметом договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або електронних носіях, як оригіналу (а.с.67-69).

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір про визнання електронних документів податковим органом "прийнято" за реєстраційним номером , що підтверджується відповідною квитанцією №2 (а. с. 70).

Засобами електронного зв'язку 16.06.2016 року на електрону адресу ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві було направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період травень 2016 року, додаток № 2 та додаток № 5, що підтверджується наданою позивачем до матеріалів справи квитанцією №1 та відповідною податковою декларацією з додатками №2 та №5 до неї (а.с. 49-54).

Проте, відповідно до вказаної квитанції №1 зазначена податкова звітність за травень 2016 року контролюючим органом (ДФС України) не прийнята через виявлені помилки, а саме: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: можливо розірвано договір про визнання електронної звітності (а.с.54).

Колегія суддів зазначає.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за № 320/15011 (надалі - Інструкція № 233), дія якої поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Згідно з п.7 розділу ІІ Інструкції № 233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

У відповідності до п.7 розділу ІІІ Інструкції № 233 при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

7.1 платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків;

7.2 після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків;

7.3 після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

7.4 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

7.5 підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.6 якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.7 датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Згідно п. 49.8, п.49.9 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Пунктом 49.10 ст. 49 ПК України вказано, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларації з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висування будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 ст.48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (пп.49.11 ст.49 Податкового кодексу України).

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що підставою для відмови контролюючого органу визнати податкову декларацію як податкову звітність є такі дефекти її заповнення, що впливають на адміністрування податку органом доходів та зборів.

Таким чином, подана позивачем податкова декларація за травень 2016 року складена з дотриманням приписів ст. 48 ПК України.

Враховуючи положення законодавства та відсутності доказової бази, колегія суддів вважає безпідставним відмову в прийнятті податкової звітності поданої позивачем за серпень 2016 року через виявлені помилки, а саме: документ не може бути прийнятий - порушено вимоги п.48.4 ст. 48 ПК України, ІПН 05 не був платником ПДВ в період серпень 2016.

Стосовно зобов'язання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування суму податку на додану вартість, на яку має право товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 82 724 368 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 по справі №820/12047/15 , яке набрало законної сили на підставі ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016, визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, подані ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ", прийнятими та зареєстрованими ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 19.07.2015.

Згідно податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ", визначено суму від'ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду в розмірі 82,724,368 грн. (рядок 24 вказаної податкової декларації) (а.с.60-65).

Проте на підставі вказаної податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року коригування від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ не відбулось.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71- VIII, яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V Кодексу.

Порядок електронного адміністрування ПДВ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.214 №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість".

Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Відповідно до пункту 200-1.5 статті 200-1 ПК України, з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету або на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу, в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.

Згідно п.200-1.6 ст. 200-1 ПК України, за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Пунктом 34 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановлено, що Встановити, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема., до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

З огляду на положення ст. 162 КАС України, а також на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 24.01.2006, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку ДФС України має забезпечити, відображення показників податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року у системі електронного адміністрування ПДВ.

При розгляді позовних вимог про зобов'язання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування суму ПДВ, на яку має право ТОВ "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 82724368 грн., судом враховано практику ЄСПЛ щодо застосування принципу мирного володіння своїм майном, що визначено положеннями ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яке забезпечує право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Аррl. 7456/76 (1976)/.

Враховуючи вищевикладене, вимоги в частині зобов'язання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування суму податку на додану вартість, на яку має право товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІ-БУД ІНВЕСТ" () реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 82 724 368 грн. є законодавчо обґрунтованими.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачами по справі не надано належних доказів правомірності вчинених дій.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2016р. по справі № 820/4414/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2017 р.