Справа № 806/1763/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м.Житомир справа № 806/1763/16

категорія 8.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представників позивача Бабич В.П., Ониська М.М., Яроша С.Л.,

представників відповідача Васильчук І.М., Шклярчук Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонне-Агро" до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

встановив:

19 вересня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Полонне-Агро» (далі - ТОВ «Полонне-Агро») із позовом до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області (далі - Новоград-Волинська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

У позовній заяві ТОВ «Полонне-Агро» вказало, що Новоград-Волинською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Полонне-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 1 липня 2013 року до 31 грудня 2015 року. За результатами перевірки відповідач склав акт перевірки, на підставі якого Новоград-Волинською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, №, №, №, №, №. Просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 401192 грн 00 коп., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафну санкцію у розмірі 16995 грн 43 коп. за порушення законодавства по готівці, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафну санкцію у розмірі 48434 грн 66 коп. та суму пені у розмірі 825 грн 05 коп., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, згідно з яким визначено грошове зобов'язання з податку на дану вартість у розмірі 437702 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 109426 грн 00 коп., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4591 грн 17 коп. та пеню у розмірі 66 грн 41 коп., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафні санкції з податку на доходи нерезидентів у розмірі 170 грн 00 коп.

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог (Том №3 а.с.79). Відповідно до якої позивач зменшує розмір позовних вимог на суму 512 грн 36 коп. щодо податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №.

Заяву про зменшення позовних вимог прийнято судом (Том №3 а.с.89).

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили адміністративний позов задовольнити, з урахуванням зменшених позовних вимог з підстав, що викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях (Том №2 а.с.61-63, 200-201, Том №3 а.с.80-81). В обґрунтування позовних вимог пояснили, що ТОВ «Полонне-Агро» проведело нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість у повному обсязі та у відповідності до вимог пункту «а» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, що підтверджується належним чином оформленими податковими накладними. Стосовно подачі уточнюючого розрахунку пояснили, що ТОВ «Полонне-Агро» за наслідками господарської діяльності були податні звітні податкові декларації. У зв'язку із виявленими помилками, підприємством були подані уточнюючі розрахунки з відповідними коригуваннями за відповідні звітні періоди, які також у зв'язку із виявленими помилками були уточнені без порушення строків уточнення, оскільки у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою накладною протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку. На думку представників позивача, юридична особа має право подати уточнюючу податкову декларацію протягом 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, тому є правомірним включення до податкового кредиту податкових накладних у межах 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Аналогічна позиція викладена у роз'ясненні Державної фіскальної служби України на сайті інформаційно-довідкового ресурсу «ЗІР» ДФС України. Стосовно визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким застосовано штрафні санкції з податку на доходи нерезидентів у розмірі 170 грн 00 коп. представники позивача пояснили, що ТОВ «Полонне-Агро» є сільськогосподарським підприємством, яке на момент виникнення обов'язку щодо подання звітності у порядку визначеному пунктом 103.9 статті 103 Податкового кодексу України перебувало на податковому обліку у якості платника фіксованого сільськогосподарського податку. У ТОВ «Полонне-Агро» був відсутній обов'язок щодо здійснення нарахування та/або сплата податкового зобов'язання з податку на прибуток, то у підприємства був відсутній і обов'язок подавати звітність відповідно до вимог пункту 103.9 статті 103 Податкового кодексу України. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким засновано штрафну санкцію у розмірі 48434 грн 66 коп. та пеню у розмірі 825 грн 05 коп. а також стосовно податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року № про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4591 грн 17 коп. та пені у розмірі 66 грн 41 коп., представники позивача пояснили, що ТОВ «Полонне-Агро» є сільськогосподарським підприємством, основною діяльністю якого є постачання вироблених ним сільськогосподарських товарів та надання послуг на власних або орендованих основних засобах. До такого об'єкта оренди зокрема належать земельні ділянки, що перебувають у власності громадян (фізичних осіб). ТОВ «Полонне-Агро» не здійснювало виплату через касу підприємства орендних платежів, у зв'язку із чим підприємством не порушено норм підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України. Крім того, представники позивача пояснили, що оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, тому податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені податковим кодексом України для місячного податкового періоду. Таким чином підприємство здійснювало перерахування податку на доходи фізичних осіб у терміни, визначені підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року № яким визначено штрафну санкцію у розмірі 16995 грн 43 коп. за порушення законодавства по готівці, представниками позивача пояснило, що підзвітними особами було проведено звітування щодо витрачених коштів та відповідно долучено до таких звітів первинні розрахункові документи, що підтверджують факт понесених витрат такими підзвітними особами. Належним доказом щодо витрачання коштів є розрахункові документи, визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та касовими ордерами, оформленими згідно Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні. Отже висновки контролюючого органу про відсутність належного документа щодо понесених витрат на суму 16995 грн 43 коп. при наявності квитанцій до прибуткового касового ордера та інших підтверджуючих документів є безпідставними та необґрунтованими.

Представники відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували та просили відмовити у їх задоволенні з підстав, що зазначені у запереченнях на адміністративний позов (Том №1 а.с.235-240) та додаткових поясненнях до заперечень на адміністративний позов (Том №2 а.с.240-246). Стосовно податкових повідомлень-рішень від 12 квітня 2016 року № та № представники відповідача зазначили, що до реєстру отриманих податкових накладних за вересень 2013 року можуть бути включені податкові накладні, що виписані продавцем не раніше вересня 2012 року. У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку чи декларації, до якої включені уточнені показники, повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників. Зазначені додатки містять вартісні показники, які відображаються на суму уточнення (збільшення або зменшення) з відповідним знаком та відповідають даним з колонки 6 уточнюючого розрахунку. Стосовно завищення платником податкового кредиту за травень 2015 року на суму 312 грн 50 коп. та за червень 2015 року на суму 159 грн 86 коп. за рахунок подвійного віднесення до складу податкового кредиту вищевказаних сум податку на додану вартість ТЗОВ «Фаворіт-Агро» податкова накладна за №259 від 21 травня 2015 року на суму 312 грн 50 коп. податку на додану вартість, ПРАТ «Київстар» податкова накладна за №205415 від 30 червня 2015 року на суму 159 грн 86 коп. податку на додану вартість. ТОВ «Полонне-Агро» до податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015 року неправомірно включено суму ПДВ у розмірі 400 грн 00 коп. згідно податкової накладної ПРАТ «Київстар» №517845 від 30 вересня 2015 року на суму 360 грн 00 коп. ПДВ, сума зайво включеного до податкового кредиту податку на додану вартість складає 40 грн 00 коп. При співставленні даних первинних документів з даними журналів-ордерів щодо фактичних витрат на вирощування зернових та технічних культур, вивозу сільськогосподарської продукції, вирахована частка використання сплаченого (нарахованого) податку за придбаними (ввезеними) товарами (послугами) між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями та встановлено зайве віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту по використаних в неоподатковуваних операціях придбаних товарів (робіт, послуг), чим завищено податковий кредит за грудень 2013 року у розмірі 10870 грн 00 коп., занижено податкове зобов'язання за грудень 2015 року у розмірі 30742 грн 00 коп. В обґрунтування вказаного порушення представниками відповідача зазначено, що встановлене порушення щодо завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 401192 грн 00 коп. у тому числі за вересень 2014 року у розмірі 367965 грн 00 коп. за грудень 2013 року у розмірі 10870 грн 00 коп., за травень 2015 року у розмірі 312 грн 00 коп., за червень 2015 року у розмірі 160 грн 00 коп., за жовтень 2015 року у розмірі 40 грн 00 коп., за грудень 2015 року у розмірі 21845 грн 00 коп. та занижено податку на додану вартість у розмірі 435315 грн 00 коп. у тому числі за вересень 2013 року у розмірі 57642 грн 00 коп. та за листопад 2014 року у розмірі 377673 грн 00 коп. є повністю обґрунтованим. Щодо порушення норм обігу готівки представники відповідача пояснили, що позивачем до перевірки було надано копії авансових звітів підзвітних осіб з неналежним чином оформленими товарними чеками, іншими розрахунковими документами, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера від фізичних осіб-підприємців; товарні чеки ФОП (при звітуванні за отримані послуги «Ін-Тайм ТОВ», «Київстар» ПрАТ Київська філія» та ТОВ «Нова Пошта»); товарні чеки без номера, дата яких не відповідає даті документа зазначеній в авансовому звіті або які не містять реєстраційний номер облікової картки платника податків ФОП та інші обов'язкові реквізити. Для визначення товарного чека як розрахункового документа, товарний чек має відповідати вимогам підпункту 3.2 пункту 3 наказу ДПА України від 1 грудня 2000 року №614 «Про затвердження нормативно-правових актів до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині зазначення у такому чеку: назви господарської одиниці, адреси господарської одиниці, кількості, вартості придбаних товарів, вартості одиниці виміру товарів, найменування товарів, загальної вартості придбаних товарів, дати (день, місяць, рік) проведення розрахункової операції, підпису особи, що здійснює розрахунки. Таким чином подані позивачем товарні чеки є неналежним чином оформлені і вони не можуть вважатись розрахунковим документом. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року про застосування штрафних фінансових санкцій у сумі 170 грн 00 коп. представники позивача зазначили, що у разі виплати на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-якого доходу з джерелом походження з України юридичні особи - платники фіксованого сільськогосподарського податку (єдиного податку) повинні утримувати та перераховувати до відповідного бюджету податок з доходів нерезидента, а також за підсумками податкового (звітного) року, в якому здійснені такі виплати, подавати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, у вигляді додатка податкової накладної до рядка 17 податкової декларації з податку на прибуток підприємств, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 30 грудня 2013 року №872, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 січня 2014 року за №10324880 (чинна до 1 грудня 2015 року). Таким чином податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року № про застосування штрафних санкцій за неподання звіту про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у розмірі 170 грн 00 коп. винесено законно і обґрунтовано. Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 12 квітня 2016 року, яким визначено штрафну санкцію у розмірі 48434 грн 66 коп. та пеню 825 грн 05 коп. представниками відповідача зазначено, що позивачем несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб із орендної плати за нерухоме майно та інших виплат, за що платнику нараховано пеню у сумі 825 грн 04 коп. ТОВ «Полонне-Агро» порушено термін сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 3316 грн 87 коп., з них при затримці до 30 календарних днів у сумі 2069 грн 13 коп., при затримці більше 30 календарних днів наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання в сумі 1247 грн 74 коп. Крім того, 30 жовтня 2015 року платником виплачено орендну плату за нерухоме за вересень 2015 року у сумі 1593792 грн 47 коп. та перераховано частину податку на фізичних осіб у сумі 188327 грн 17 коп., а іншу частину податку на доходи фізичних сумі 191912 грн 80 коп. перераховано 4 листопада 2015 року. Таким чином, застосування до ТОВ «Полонне-Агро» штрафної санкції у сумі 47978 грн 20 коп. (25%) відповідно до пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України та штрафу у розмірі 10% погашеної суми боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 206 грн 91 коп. при затримці до 30 календарних днів та у розмірі 20% погашеної суми боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 249 грн 55 коп. при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, є обґрунтованим. Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 12 квітня 2016 року, яким визначено податкове зобов'язання зі сплати військового збору у сумі 4591 грн 17 коп. та пені 66 грн 41 коп. представники відповідача зазначили, що за перевіряємий період платником нараховано 106335 грн 70 коп. військового збору, з них необхідно перерахувати до бюджету 99927 грн 14 коп., перераховано платником під час виплати доходу працівникам 101323 грн 28 коп. збору. Станом на 31 грудня 2015 року заборгованість зі сплати військового збору відсутня. Однак, платником допущено виникнення боргу з військового збору 18364 грн 69 коп. станом на 30 жовтня 2015 року (дата виплати доходу), яка погашена платником 4 листопада 2015 року. Таким чином, нарахування пені за несвоєчасне перерахування військового збору у сумі 66 грн 41 коп. та застосування штрафної санкції у сумі 4591 грн 17 коп. є обґрунтованим.

Суд, заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 22 лютого 2016 року до 14 березня 2016 року посадовими особами Новоград-Волинської ОДПІ на підставі наказів начальника Новоград-Волинської ОДПІ від 8 лютого 2016 року №38 та від 4 березня 2016 року №69 та від 10 березня 2016 року №74 та направлень від 22 лютого 2016 року №43-46, від 23 лютого 2016 року №47-48 та від 9 березня 2016 року №55-56 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Полонне-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 липня 2013 року до 31 грудня 2015 року.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт перевірки від 21 березня 2016 року №200/06-15-14-01-018/36009500 у якому зроблено висновок про порушення позивачем:

- абзацу третього пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, у зв'язку із чим занижено суму податку на додану вартість (загальна) у розмірі 2387 грн 00 коп., в тому числі сума за жовтень 2014 року у розмірі 2387 грн 00 коп.;

- пункту 198.6 статті 198, пункту 199.1 статті 199, пункту 209.2 статті 209 та пункту 15-2 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у зв'язку із чим занижено суму податку на додану вартість (спецдекларація) у розмірі 435315 грн 00 коп., у тому числі за вересень 2013 року у розмірі 57642 грн 00 коп. та за листопад 2014 року у розмірі 377673 грн 00 коп.;

- пункту 198.6 статті 198, пункту 199.1 статті 199, пункту 209.2 статті 209 та пункту 15-2 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у зв'язку із чим зменшено від'ємне значення (спецдекларація), що зараховувалось до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 401192 грн 00 коп., у тому числі за вересень 2014 року у розмірі 367965 грн 00 коп., за грудень 2013 року у розмірі 10870 грн 00 коп., за травень 2015 року у розмірі 312 грн 00 коп., за червень 2015 року у розмірі 160 грн 00 коп., за жовтень 2015 року у розмірі 40 грн 00 коп., за грудень 2015 року у розмірі 21845 грн 00 коп.;

- пункту 2.11 глави 2, пункту 3.1 глави 3, пункту 3.2 глави 3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320 (із змінами та доповненнями) щодо проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 16995 грн 43 коп.;

- пункту 103.9 статті 103 Податкового кодексу України, а саме товариство не подало до органів державної податкової служби звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів за 2013 рік;

- підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 1 липня 2013 року до 31 грудня 2015 року, який підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені статтею 168 Податкового кодексу України, у результаті чого нараховано пеню за несвоєчасну податку на доходи фізичних осіб у сумі 825 грн 05 коп. та встановлено заборгованість по податку на доходи фізичних осіб: станом на 31 січня 2015 року у сумі 1181 грн 39 грн. (сума податку на доходи фізичних осіб (заборгованості) перерахована (сплачена) до бюджету до виплати ТОВ «Полонне-Агро» доходу на користь фізичних осіб); станом на 3 березня 2015 року у сумі 251 грн 74 коп. (сума податку на доходи фізичних осіб заборгованості) перерахована (сплачена) до бюджету до виплати ТОВ «Полонне-Агро» доходу на користь фізичних осіб); станом на 31 березня 2015 року у сумі 370 грн 32 коп. (сума податку на доходи фізичних осіб (заборгованості) перерахована (сплачена) до бюджету до виплати ТОВ «Полонне-Агро» доходу на користь фізичних осіб); станом на 1 травня 2015 року у сумі 625 грн 68 коп. (сума податку на доходи фізичних осіб (заборгованості) перерахована (сплачена) до бюджету до виплати ТОВ «Полонне-Агро» доходу на користь фізичних осіб); станом на 31 травня 2015 року у сумі 887 грн 74 коп. (сума податку на доходи фізичних осіб (заборгованості) перерахована (сплачена) до бюджету до виплати ТОВ «Полонне-Агро» доходу на користь фізичних осіб); станом на 31 жовтня 2015 року у сумі 191912 грн 80 коп. (сума податку на доходи фізичних осіб (заборгованості) перерахована (сплачена) до бюджету після виплати ТОВ «Полонне-Агро» доходу на користь фізичних осіб);

- підпункту 47.1.1 пункту 47.1 статті 47, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, підпункту 3.1.13 підпункту 3.1, підпункту 3.2, підпункту 3.3, підпункту 3.4, підпункту 3.5, підпункту 3.6 пункту 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку затвердженого Наказом України від 24 грудня 2010 року №1020 зі змінами та доповненнями, абзац 15 підпункту 3.1, підпункту 3.2, підпункту 3.3, підпункту 3.5, підпункту 3.6 пункту 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 21 січня 2014 року №49 зі змінами та доповненнями, абзац 15 підпункту 3.1, підпункту 3.2, підпункту 3.3, підпункту 3.4, підпункту 3.5, підпункту 3.6 пункту 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року №4 із змінами та доповненнями, а саме не повідомлення державної податкової інспекції за встановленою формою відомостей про доходи громадян: не вірне відображення нарахованого та виплаченого доходу платникам податків, нарахованого (утриманого) з даних доходів та перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми №1-ДФ за III-IV квартали 2013 року, II-IV квартали 2014 року, І-IV квартали 2015 року, що призвело до розбіжностей у нарахуванні податку на доходи фізичних осіб Кт. рахунку 641.1 головної книги та податковими розрахунками форми №1-ДФ за відповідні звітні періоди; відображення у поданих до Романівського відділення Новоград-Волинської ОДПІ податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за III-IV квартали 2013 року, IІ-IV квартали 2014 року, III-IV квартали 2015 року невірних податкових номерів фізичних осіб під ознаками доходу « 106», « 169», що призвело до зміни платників податку; відображення у поданих до Романівського відділення Новоград-Волинської ОДПІ податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за III-IV квартали 2013 року, II-IV квартали 2014 року, III-IV квартали 2015 року серій і номерів паспортів фізичних осіб незареєстрованих в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (для фізичних осіб, що через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) під ознаками доходу та «126», що призвело до зміни платників податку; не відображення у поданих до Романівського відділення Новоград-Волинської ОДПІ податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за III квартал 2013 року, І-IV квартали 2014 року, І-III квартали 2015 року відомостей про доходи, які нараховувалися та виплачувалися у III кварталі 2013 року, І-IV кварталах 2014 року, І-III кварталах 2015 року фізичним особам-підприємцям під ознакою доходу « 157», як доходи, виплачені самозайнятим особам; не відображення у поданому до Романівського відділення Новоград-Волинської ОДПІ податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за III квартал 2014 року суми нарахованого та виплаченого доходу фізичній особі ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу нежитлових будівель НАВ №578903 від 5 серпня 2014 року у розмірі 1052631 грн 58 коп. та суми нарахованого утриманого) з даної суми доходу і перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 52631 грн 58 коп. під ознакою доходу « 104»;

- підпункту 1.6 та підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX, підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору за період з 3 серпня 2014 року до 31 грудня 2015 року, який підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені статтею 168 Податкового кодексу України, у результаті чого нараховано пеню за несвоєчасну сплату військового збору у сумі 66 грн 41 коп. та встановлено заборгованість по військовому збору станом на 31 жовтня 2015 року у сумі 18364 грн 69 коп. (сума військового збору (заборгованості) перерахована (сплачена) до бюджету після виплати ТОВ «Полонне-Агро» доходу на користь фізичних осіб);

- підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України абзац четвертий підпункту 3.11 пункту 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 із змінами та доповненнями, а саме не вірне відображення у рядку «Військовий збір» розділу II податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми №1-ДФ за І-IV квартали 2014 року загальної суми нарахованого доходу, загальної суми виплаченого доходу, загальної суми нарахованого військового збору та загальної суми врахованого до бюджету військового збору (Том №1 а.с.16-88).

На підставі акта документальної планової виїзної перевірки від 21 березня 2016 року №200/06-15-14-01-018/36009500 Новоград-Волинською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 401192 грн 00 коп., податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафну санкцію у розмірі 16995 грн 43 коп. за порушення законодавства по готівці; податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафну санкцію у розмірі 48434 грн 66 коп. та суму пені у розмірі 825 грн 05 коп., податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 437702 грн 00 коп. та за штрафними санкціями у розмірі 109426 грн 00 коп., податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4591 грн 17 коп. та пеню у розмірі 66 грн 41 коп., податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, яким визначено штрафні санкції з податку на доходи нерезидентів у розмірі 170 грн 00 коп. (Том №1 а.с.132-137).

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Полонне-Агро» подало адміністративні скарги.

Рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області від 21 червня 2016 року №588/6/06-30-10-01-01 первинна скарга ТОВ «Полонне-Агро» залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 31 серпня 2016 року №18833/6/99-99-11-02-01-15 повторна скарга ТОВ «Полонне-Агро» залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Правовідносини у даній справі регулюються Податковим кодексом України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

В акті перевірки від 21 березня 2016 року №200/06-15-14-01-018/36009500 уповноважені особи контролюючого органу дійшли висновків про порушення пункту 1991 статті 199 Податкового кодексу України та пункту 15-2 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України, у зв'язку із чим ТОВ «Полонне-Агро» занижено податкові зобов'язання за грудень 2015 року на загальну суму 30743 грн 00 коп. та за грудень 2013 року на суму 10870 грн 00 коп. Крім того, уповноважені особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення термінів на включення до податкового кредиту податкових накладних за наслідками подання уточнюючого розрахунку. За висновками перевіряючих підприємством зайво віднесено суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту по використаних в неоподатковуваних операціях придбаних товарів (робіт, послуг), чим завищено податковий кредит за грудень 2013 року у розмірі 10870 грн 00 коп., занижено податкове зобов'язання за грудень 2015 року у розмірі 30742 грн 00 коп. та завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 401192 грн 00 коп., у тому числі за вересень 2014 року у розмірі 367965 грн 00 коп., за грудень 2013 року у розмірі 10870 грн 00 коп., за травень 2015 року у розмірі 312 грн 00 коп., за червень 2015 року у розмірі 160 грн 00 коп., за жовтень 2015 року у розмірі 40 грн 00 коп., за грудень 2015 року у розмірі 21845 грн 00 коп. та заниження податку на додану вартість у розмірі 435315 грн 00 коп. у тому числі за вересень 2013 року у розмірі 57642 грн 00 коп. та за листопад 2014 року у розмірі 377673 грн 00 коп.

Також відповідач вважає, що позивачем було надано до перевірки копії авансових звітів підзвітних осіб з неналежним чином оформленими чеками, іншими розрахунковими документами, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера від фізичних осіб-підприємців: товарні чеки ФОП (при звітуванні за отримані послуги «Ін-Тайм ТОВ», «Київстар» ПрАТ Київська філія» та ТОВ «Нова Пошта»); товарні чеки без номера, дата яких не відповідає даті документу зазначеній в авансовому звіті або які не містять реєстраційний номер облікової картки платника податків ФОП та інші обов'язкові реквізити. У зв'язку із чим перевіряючі дійшли висновку про те, що вказані документи без відповідних реквізитів не можуть вважатись розрахунковими та як наслідок ТОВ «Полонне-Агро» порушено норми обігу готівки, а саме: підприємством не надано підтвердного документа щодо понесених витрат на суму 16995 грн 43 коп. при наявності квитанцій до прибуткового касового ордера та інших підтверджуючих документів, перелік яких визначено законодавством.

Стосовно застосування до підприємства штрафної санкції у розмірі 170 грн 00 коп. перевіряючі дійшли висновку про те, що ТОВ «Полонне-Агро» у порушення пункту 103.9статті 103, пункту 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України не подало до ДПІ звіт за 2013 рік про невиплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів.

Перевіркою також встановлено, що ТОВ «Полонне-Агро» несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб із орендної плати за нерухоме майно та інших виплат. ТОВ «Полонне-Агро» порушено термін сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 3316 грн 87 коп., з них при затримці до 30 календарних днів у сумі 2069 грн 13 коп.; при затримці більше 30 календарних днів наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання в сумі 1247 грн 74 коп.

Окрім того, за перевіряємий період платником нараховано 106335 грн 70 коп. військового збору, з них необхідно перерахувати до бюджету 99927 грн 14 коп., перераховано платником під час виплати доходу працівникам 101323 грн 28 коп. збору. Станом на 31 грудня 2015 року заборгованість зі сплати військового збору відсутня. Однак, платником допущено виникнення боргу з військового збору у сумі 18364 грн 69 коп. станом на 30 жовтня 2015 року (дата виплати доходу), яка погашена платником 4 листопада 2015 року.

Суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

Щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 квітня 2016 року № та №, суд зазначає наступне.

ТОВ «Полонне-Агро» є сільськогосподарським підприємством, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, тобто ТОВ «Полонне-Агро» є сільськогосподарським підприємством у розумінні пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені ПК України для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 Податкового кодексу України (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 152 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001-1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників. Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

На підставі зазначених норм та з урахуванням вимог пункту 152 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України та вимоги пункту «а» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, ТОВ «Полонне-Агро» було проведено нарахування податкового зобов'язання, що підтверджується належним чином оформленими податковими накладними (Том №1 а.с.138, 140, 142, 144) та бухгалтерськими довідками (Том №1 а.с.139, 141, 143, 146).

Таким чином вимоги пункту «а» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України щодо нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «Полонне-Агро» виконано у повному обсязі.

Крім того, неправомірним є висновок контролюючого органу щодо необхідності донарахування податкового зобов'язання відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України, оскільки за умови донарахування податкового зобов'язання згідно пункту «а» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України та згідно з пунктом 199.1 статті 199 Податкового кодексу України, відбудеться подвійне донарахування зобов'язання з податку на додану вартість на об'єкт оподаткування.

Вимоги пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України застосовуються виключно у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні. Тобто зазначені вимоги застосовуються виключно для товарів, робіт, послуг призначених для часткового використання в оподатковуваних, а частково в неоподатковуваних.

Вимоги пункту «а» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України у свою чергу застосовуються виключно для товарів, робіт, послуг призначених для використання у звільнених операціях.

ТОВ «Полонне-Агро» правомірно двічі у грудні 2011 року та у січні 2012 року без підтверджуючих документів зняло з податкового кредиту 85249 грн 66 коп. по загальній декларації.

У серпні 2013 року, перед проведенням попередньої планової перевірки підприємством виявлено, що двічі знято податковий кредит у зв'язку із чим подано уточнюючий розрахунок, де від кореговано рядок 16 декларації.

У грудні 2013 року у зв'язку уточненням податкових зобов'язань була проведена позапланова виїзна податкова перевірка, у результаті якої податковим органом було визнано, що ТОВ «Полонне-Агро» дійсно двічі зняло зазначену суму з податкового кредиту та у січні 2014 року подало новий уточнюючий розрахунок з уточненням за січень 2012 року із всіма необхідними додатками, де підприємство додає дану суму до податкового кредиту. Оскільки з травня 2012 року підприємство перейшло на спеціальний режим оподаткування, то відповідно, дану суму розділено, з неї 80092 грн 00 коп. перенесено до спеціальної декларації, а решта 5158 грн 00 коп. залишилась у загальній декларації. У серпні 2013 року підприємство подало ще одну декларацію з уточненням податкових зобов'язань за червень 2011 року де додає собі у податкові зобов'язання 2218 грн 00 коп. У серпні 2013 року за липень 2013 року підприємством перенесено із спеціальної декларації до загальної податкові зобов'язання у сумі 275 грн 00 коп. У декларації за серпень 2013 року позитивне значення декларації рядка 18 становить 278 грн 00 коп. Тому сума по загальній декларації складає 5158 грн - 2218 грн -275 грн - 278 грн = 2387 грн.

Щодо спеціальної декларації, то у червні 2011 року підприємство помилково, без підтверджуючих документів у додатку 1 до податкової декларації зняло податковий кредит за травень 2011 року на суму 30220 грн 00 коп.

З наявних податкових накладних за червень 2011 року на суму 357449 грн 00 коп. підприємство включило до податкового кредиту лише частину з них у сумі 42429 грн 00 коп. Різниця складає 315020 грн 00 коп.

У травні 2012 року підприємство перейшло на спеціальний режим оподаткування де розділяє 24 рядок декларації станом на 1 травня 2012 року згідно частки (93,95%) без врахування рядка 20.2 декларації за квітень 2012 року. Уточнюючим розрахунком у червні 2012 року за травень 2012 спецдекларації дані суми 315020 + 30220 = 345240 корегуються та включаються до травня 2012 року.

У серпні 2012 року підприємством розділено рядок 20.2 декларації за квітень 2012 року згідно питомої ваги при переході на спеціальний режим оподаткування це 288441 грн 00 коп.

В уточнюючому розрахунку взято за основу декларацію за травень 2012 року, однак упущено уточнюючий розрахунок і в уточнений показник зазначено лише суми з декларації та 288441 грн 00 коп., відповідно у рядок 24 (на час уточнення рядок 18) 345240 грн 00 коп. не потрапили.

У серпні 2013 року подано уточнюючий розрахунок за травень 2012 року, де відповідно до первинних документів підприємством заповнено вірно усі рядки декларації і уточнено податковий кредит, та зазначено суми 345240 грн 00 коп. та 80092 грн 00 коп. (частка з уточненої загальної декларації) та перенесено податкове зобов'язання у розмірі 275 грн 00 коп. Таким чином, 345240 грн + 80092 грн + 275 грн = 425607 грн.

При попередній плановій перевірці інспектору були надані усі первинні документи та звітність, інспектори визнали усі уточнення податкового кредиту підприємства та відобразили це в акті перевірки від 23 вересня 2013 року №607/22-00/36009500 (Том №2 а.с.202-226).

Усі уточнення до декларацій стосувались попереднього перевіряємого періоду, а рядок 24 збільшився у новому перевіряємому періоді, тому уповноважені особи податкового органу не визнали збільшення рядка 24 у вересні 2013 року, які вони аргументують перевищенням строків уточнення податкового кредиту згідно податкових накладних.

При перевірці інспектори не аналізували зазначені дані та не взяли до уваги пояснення підприємства, оскільки на думку перевіряючих ТОВ «Полонне-Агро» здійснювало коригування.

У 2015 році господарські операції підприємства були звільнені від податку на додану вартість. Відповідно підприємством нараховано собі умовне зобов'язання на податковий кредит згідно пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. На суми податку на додану вартість по адміністративних затратах підприємство не розділяло податкового кредиту згідно зі статтею 199 Податкового кодексу України, а скористалось розділенням податкового кредиту у частині звільнених операцій за пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України не застосовуючи статті 199 Податкового кодексу України з метою уникнення подвійного оподаткування.

По загальній декларації з податку на додану вартість.

Сума коригування податкового кредиту по загальній декларації у серпні 2013 року перед проведенням попередньої перевірки (з 1 липня 2010 року до 30 червня 2013 року) підприємством було подано уточнюючу декларацію, стосовно попереднього звітного періоду травня 2012 року з корегуванням 24 рядка декларації на суму уточнення 2387 грн 00 коп. Попередньою перевіркою, стосовно даного уточнення не виявлено ніяких правопорушень та уповноважені особи податкового органу погодились із даним уточненням, про що йдеться в акті перевірки від 23 вересня 2013 року №607/22-00/36009500 на сторінці 34 (Том №2 а.с.218). Аналогічна ситуація склалась і по спецдекларації. У матеріалах справи містяться схеми поданих спеціальних та загальних декларацій (Том №2 а.с.247-248).

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Полонне-Агро» правомірно уточнило податкові зобов'язання зі сплати податку на додану вартість за грудень 2015 року у сумі 30743 грн 00 коп. та за грудень 2013 року у сумі 10870 грн 00 коп.

Щодо висновків контролюючого органу про порушення термінів на включення до податкового кредиту податкових накладних за наслідками подання уточнюючого розрахунку, суд зазначає наступне.

За наслідками проведення господарської діяльності, платник податків зобов'язаний здійснити декларування податкового зобов'язання, та у законодавчо встановлені строки згідно вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України здійснити сплату податкового зобов'язання.

За наслідками проведення господарської діяльності, ТОВ «Полонне-Агро» подало звітні податкові декларації.

Однак, у зв'язку із самостійно виявленими помилками, ТОВ «Полонне-Агро» подало уточнюючі розрахунки з коригуваннями за відповідні звітні періоди, які у зв'язку із знову ж таки допущеними помилками - були уточнені (Том №2 а.с.17-52).

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених податковим кодексом України, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 Податкового кодексу України), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, якщо, зокрема, податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов'язання, не було подано.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що юридична особа має право подати уточнюючу податкову декларацію протягом 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

З огляду на вищезазначене, аналогічним та правомірним є також включення до податкового кредиту податкових накладних у межах 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про правомірність подання уточнюючих розрахунків за травень 2012 року № від 22 серпня 2013 року та за липень 2012 року № від 22 серпня 2013 року та включення даної суми податкового кредиту до рядка 21 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.11 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті», затверджених постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 13 січня 2005 року за №40/10320 (далі - Положення про ведення касових операцій у національній валюті) видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.

Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт.

Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення у цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжений до завершення терміну відрядження.

Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

У законодавчо встановлені терміни, підзвітними особами підприємства було проведено звітування щодо витрачених коштів та відповідно долучено до таких звітів про використання коштів, виданих на відрядження, первинні розрахункові документи, що підтверджують факт понесених витрат такими підзвітними особами.

Відповідно до Закону України від 6 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон України №265/95-ВР) розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований в установленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з пунктом 6 статті 9 Закону України №265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій (далі - PPО) та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Пунктом 15 статті 5 Закону України №265/95-ВР визначено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції ; приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек. накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон України №1023-ХІІ). Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним законом, але не може бути підставою для застосування до порушника адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань оподаткування.

Враховуючи викладене вище, фізична особа - підприємець - платник єдиного податку зобов'язаний надати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передавання прав власності на них від продавця до покупця.

Такими документами є квитанції до прибуткових касових ордерів, які й підтверджують факт понесених ТОВ «Полонне-Агро» витрат та відповідно підтверджується факт прийняття готівкових коштів за надані послуги. У тому числі надані до перевірки квитанції до прибуткових касових ордерів дають змогу ідентифікувати осіб, якими надавалися послуги підзвітним особам.

Згідно з пунктом 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Пунктом 3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси (п. 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні).

Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні визначено, що касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

Таким чином, належним доказом щодо витрачання коштів є розрахункові документи, визначені Законом України №265/95-ВР та касовими ордерами оформленими згідно Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

На підтвердження здійснення витрат у матеріалах справи містяться наступні документи: копії авансових звітів та звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (Том №1 а.с.147-148, 150-151, 154-155, 157-158, 159-160, 162-163, 165-166, 168-169, 170-171, 173-174, 175-176, 177-178, 179-180, 182-183, 185-186, 187-188, 189-190, 191-192, 193-194, 196-197, 198-199, 200-201, 203-204, 205, 207-208, 209-210, 211-212, 213-214, 215-216, 217-218, 219-220, 221-222, 223, 226-227), копії товарно-транспортних накладних та експрес накладних ТОВ «Нова пошта», ПП «Нічний експрес» (Том №1 а.с.149, 153, 169а, 172, 176, 178, 186, 188, 197, 208, 210, 214), копії товарних чеків (Том №1 а.с.149, 152, 167, 169а, 172, 176, 178, 181, 184, 186, 188, 190, 197, 199, 202, 206, 208, 210, 214, 216, 222), копії квитанцій до прибуткового касового ордера (Том №1 а.с.158, 161, 164, 174, 192, 194, 204, 212, 218, 220, 224, 227), копії видаткових накладних (Том №1 а.с.158, 195, 225), копії накладних про отримання товару (Том №2 а.с.167, 184, 192, 202, 206), копії декларацій про прийняття вантажу НСД «ІнТайм» (Том №1 а.с.181, 190, 199, 216, 222).

Отже, висновки контролюючого органу про відсутність достовірно підтверджуючих документів щодо понесених витрат на суму 16995 грн 43 коп. при наявності квитанцій до прибуткового касового ордера та інших наведених документів є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, суд зазначає наступне.

TOB «Полонне-Агро» є сільськогосподарським підприємством, основною діяльністю якого є постачання вироблених ним сільськогосподарських товарів та надання послуг на власних або орендованих основних засобах. До таких засобів зокрема належать орендовані у громадян (фізичних осіб) земельні ділянки.

Відповідно до підпункту 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Підпунктом 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України встановлено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - є юридична особа яка незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язана нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі (підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Якщо сплата здійснюється у грошовій формі, то відповідно до підпункту 168.1.2 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (підпункт 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

ТОВ «Полонне-Агро» не здійснювало виплату через касу підприємства орендних платежів, у зв'язку із чим твердження представників відповідача про порушення платником податку підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України є безпідставним.

В акті перевірки не міститься інформація щодо первинних документів згідно з якими у платника податку виникає обов'язок на перерахування податку протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Контролюючим органом не прийнято до уваги вимоги підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168.1 Податкового кодексу України згідно з якими, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені Податковим кодексом України для місячного податкового періоду.

На підтвердження того, що оподатковуваний дохід не виплачувався, під час проведення перевірки до податкового органу було надано акти заліку взаємних вимог, за умовами яких сторони дійшли згоди, погасити взаємну заборгованість за рахунок погашення зустрічних однорідних вимог. На підтвердження зазначених обставин у матеріалах справи містяться наступні документи: реєстр укладених актів заліку взаємних вимог по реалізації продукції (Том №2 а.с.64-66), копії актів заліку взаємних вимог згідно реєстру (Том №2 а.с.68-70, 72, 74, 76, 78, 80-84, 86, 88-90, 92, 94-108, 110-113, 115-116, 118-120, 122-123, 125, 127, 129-132, 134, 136-137, 139-163, 165-166, 168, 170, 172, 174, 176, 178, 180-181, 183, 185-187, 189-191, 193-194, 196-197, 199) та копії податкових накладних щодо реалізації сільськогосподарської продукції згідно актів заліку взаємних вимог (Том №2 а.с.67, 71, 73, 75, 77, 79, 85, 87, 91, 93, 109, 114, 117, 121, 124, 126, 128, 133, 135, 138, 164, 167, 169, 171, 173, 175, 177, 179, 182, 184, 188, 192, 195, 198).

Наведений факт є свідченням того, що ТОВ «Полонне-Агро» як орендар не проводив виплату орендних платежів у момент нарахування доходів орендодавцю, відповідно за рахунок проведення такого взаємозаліку, податковий орган мав застосувати вимоги підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей); 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Частиною 2 статті 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування. Саме таким чином сформульовані положення Господарського кодексу України щодо припинення господарських зобов'язань (частина 3 статті 203 Господарського кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 22 липня 2004 року №15-03/186, у якій зазначається, що за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Разом з тим не є незаконним оформлення зарахування двостороннім актом. Замість заяви однієї із сторін сторони можуть оформити двосторонній акт зарахування зустрічних однорідних вимог, який також є легітимним.

Новоград-Волинською ОДПІ безпідставно не прийнято до уваги акти заліку взаємних вимог та відповідно безпідставно не прийнято до уваги вимоги підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, згідно з яким якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені Кодексом для місячного податкового періоду.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про те, що сплата податку на доходи фізичних осіб ТОВ «Полонне-Агро» правомірно здійснювалась до бюджету у терміни визначені підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України.

Стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України встановлюється військовий збір.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (підпункт 1.2 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (підпункт 168.1.4 пункту 168.1 статті Податкового кодексу України).

ТОВ «Полонне-Агро» не здійснювало виплату через касу підприємства орендних платежів, у зв'язку з чим стверджувати про порушення платником податку підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України є безпідставним. У тому числі акт перевірки не містить інформації щодо первинних документів згідно з якими у платника податку виникає обов'язок на перерахування податку протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Контролюючим органом не прийнято до уваги вимоги підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України згідно з яким якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені Кодексом для місячного податкового періоду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ТОВ «Полонне-Агро» не допущено виникнення боргу з військового збору у сумі 18364 грн 69 коп.

Стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2016 року №, суд зазначає наступне.

Як було зазначено раніше ТОВ «Полонне-Агро» є сільськогосподарським підприємством, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш 75% вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Тобто ТОВ «Полонне-Агро» є сільськогосподарським підприємством, яке на момент виникнення обов'язку щодо подання звітності у порядку визначеному пунктом 103.9 статті 103 Податкового кодексу України перебувало на податковому обліку як платник фіксованого сільськогосподарського податку.

Факт підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку засвідчується довідкою Баранівською МДПІ від 28 лютого 2013 року №434.

Відповідно до пункту 307.1 статті 307 Податкового кодексу України платники фіксованого сільськогосподарського податку не є платниками таких податків і зборів: а) податку на прибуток підприємств; б) земельного податку (крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються для ведення сільськогосподарського товаровиробництва); в) збору за спеціальне використання води; г) збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності (у частині провадження торговельної діяльності).

Варто зазначити, що резиденти України, що виплачують доходи нерезидентам, керуються нормами пункту 103.9 статті 103 Податкового кодексу України і подають звітність стосовно нерезидентів, яким було виплачено дохід у звітному періоді, у складі декларації з податку на прибуток. Такі доходи відображаються у додатку податкової накладної.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 307.1 статті 307 Податкового кодексу України (чинного на час виникнення правовідносин) платники фіксованого сільськогосподарського податку не є платниками таких податків і зборів: а) податку на прибуток підприємств.

Згідно з положеннями пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України декларація подається лише відносно того податку, платником якого він є, відповідно оскільки ТОВ «Полонне-Агро» не є платником податку на прибуток, то і не повинно подавати декларацію.

З урахуванням наведеного та враховуючи той факт, що у ТОВ «Полонне-Агро» відсутній обов'язок щодо здійснення нарахування та/або сплата податкового зобов'язання з податку на прибуток, висновки контролюючого органу стосовно обов'язку подання звітності згідно з пунктом 103.9 статті 103 Податкового кодексу України є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо решти доводів відповідача, суд зазначає, що вони є необґрунтованими та не приймаються судом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 12 квітня 2016 року №, №, №, №, №, №, а тому суд задовольняє адміністративний позов.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області від 12 квітня 2016 року №, №, №, №, №001691400 та № в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 400679 грн 64 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонне-Агро" 15283 грн 36 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 27 лютого 2017 р.