Справа № 523/1462/17
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1462/17
Провадження №2-а/523/134/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М. ,

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції Одеської області проскасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1звернуласядо суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ПС2№115151 від 15.01.2017р. про притягненняїїдо адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На думку позивача постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності, яку він оскаржує, була ухвалена робітником поліції з порушенням норм, які регулюють виниклі правовідносини. Позивач зазначає, що вона керуючи транспортним засобом марки Шевроле, р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Хуторській в м. Одесі,в напрямку с. Усатове зі швидкістю 50 км/г. Не пропустивши її, з вул. Вапняна на вул. Хуторську виїхав маршрутний автобус та різко зупинився. В звязку з чим вона була вимушена здійснити обїзд автобуса. Такий маневр був здійснений за 50 метрів до пішохідного переходу, за яким і стояв робітник поліції, який після зупинення склав відносно неї постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за здійснення обгону на пішохідному переході. Позивач стверджує, що вона не порушував ПДР, при здійсненні маневру.Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач та його представник направили до суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглянути справу за їх відсутності.

ГУНП Одеської області не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні направив до суду письмове клопотання про зупинення розгляду справи з приводу відсутності доказів виявленого правопорушення. Неявка представника відповідача визнана судом неповажною, а заявлене клопотання безпідставним.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлена, що ст. сержант поліції ГУНП Одеської області ОСОБА_2 15січня 2017р., на вул. Хуторська, 105, в м. Одесі склав відносно ОСОБА_3 постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та застосував до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Підставою притягнення до адмінвідповідальності було зазначено, що ОСОБА_3 (після шлюбу Мазур) В.В. керуючи автомобілем НОМЕР_2,на вул. Хуторська, 103 здійснила обгін на нерегульованому пішохідному переході, чим порушила п.14.6. ОСОБА_4 дорожнього руху.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_4 дорожнього руху ці ОСОБА_4 відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих ОСОБА_4.

Відповідно до п. 1.9. ОСОБА_4 дорожнього руху, особи, які порушують ці ОСОБА_4, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_4 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.10. ОСОБА_4 дорожнього руху (ПДР) обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху; випередження це рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

Відповідно до п.п. «в» п.14.6. обгін заборонений ближчі чім за 50 м. до пішохідного переходу в населеному пункті і 100 м. поза населеним пунктом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст. 122 КУпАП, за якою ОСОБА_3 було притягнуто до відповідальності визначає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їздитягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.14.6 ОСОБА_4 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП , при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ОСОБА_2 України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, в судове засідання представник відповідачане з'явився та не спростував доводи викладені позивачем. Інших доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надав.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2ст. 122 КУпАП є не доведеним.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, як протиправна.

Керуючись ст.ст.10,11,76,79,160,161,163171-2 КАС України, ст.ст.256,268, 288,293 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2№115151від 15січня2017р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанова може бут и оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк.

Суддя