Справа № 753/17871/16-а
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/24/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем Кисіль Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Київський міський військовий комісаріат, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогами про визнання неправомірними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 та наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377; зобов`язання визначити з сьогоднішнього дня розмір його пенсії відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377 або діючого замість нього наказу від 27.11.2013 № 814 з урахуванням посадового окладу в розмірі 1967 грн.; зобов`язання здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2008 на підставі довідок про розмір грошового забезпечення та клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно вимог статей 51, 55, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, наказів Міністра оборони України від 26.07.2004 № 324 (посадовий оклад 1552 грн.) і від 28.07.2008 № 377 (посадовий оклад 1967 грн.) з урахуванням виплаченої в кінці серпня 2016 р. частини заборгованості в сумі 10486,20 грн.; зобов`язання визначити сумарну заборгованість по виплаті пенсії з 01.01.2008 по теперішній час; зобов`язання виплатити розраховану сумарну заборгованість по виплаті пенсії в повному розмірі протягом найближчих декількох місяців.

На обґрунтування позову зазначив, що є військовим пенсіонером і перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Він пішов на пенсію з посади заступника начальника вищого військового училища, і пенсія йому була призначена з посадового окладу в розмірі 1360 грн.

На початку 2016 р. він випадково дізнався, що з 2008 р. грошове утримання заступника начальника вищого військового училища неодноразово змінювалось, а саме: з 01.01.2008 р. на підставі наказу Міністра оборони України від 26.07.2004 № 324 посадовий оклад становив 1552 грн.; з 01.04.2012 на підставі наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377 посадовий оклад становив 1967 грн.; з 01.01.2014 на підставі наказу Міністра оборони України від 27.11.2013 № 814 посадовий оклад становив 1967 грн.

Відповідно до вимог статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» його пенсія підлягала перерахунку, проте перерахунки пенсії своєчасно не були проведені. На початку липня 2016 р. на його наполегливі вимоги Київський міський військовий комісаріат подав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві клопотання про перерахунок пенсії та довідки про розмір грошового

забезпечення з 01.01.2008 р. та з 01.04.2012. В результаті Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок його пенсії з розрахунку посадового окладу в розмірі 1552 грн. і лише з вересня 2015 р., а вимоги наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377 були проігноровані.

Позивач вважає відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії виходячи з розміру посадового окладу 1967 грн. неправомірною посилаючись на положення статей 51, 55, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статей 19, 22 Конституції України, Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, накази Міністра оборони України від 26.07.2004 № 324, від 28.07.2008 № 377, від 27.11.2013 № 814.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. Послався на те, що чинне законодавство не вимагає подачі жодних заяв про перерахунок пенсії, перерахунки пенсії повинні здійснюватися автоматично у зв`язку зі зміною хоча б одного виду грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. В його пенсійній справі наявні усі необхідні для перерахунку пенсії документи і пенсія йому не була перерахована з вини Пенсійного фонду, а тому на підставі статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він має право на перерахунок пенсії з дати виникнення права на перерахунок без обмеження строку, тобто з 01.01.2008.

Відповідач надав письмові заперечення на позов пославшись на такі обставини. Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок і провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Відтак законодавець чітко визначив, що перерахунок пенсій здійснюється не у зв`язку із фактичною зміною грошового забезпечення, а у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пункт 1 вказаного Порядку передбачає, що перерахунок пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

07.11.2007 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою були запроваджені нові умови грошового забезпечення військовослужбовців. Ця Постанова набула чинності з 01.01.2008. Відповідно до пункту 5 Постанови № 1294 право визначення складових грошового забезпечення належить до компетенції уповноваженого структурного підрозділу Міністерства оборони України.

Київським міським військовим комісаріатом до органу Пенсійного фонду України для проведення позивачу перерахунку пенсії було надано довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2008. З цієї дати за рішенням Кабінету Міністрів України відбулися зміни розміру та введення нових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а тому позивачу на підставі довідки Київського міського військового комісаріату був проведений перерахунок пенсії. Наказ Міністра оборони України від 27.11.2013 № 814, на який посилається позивач, не породжує підстав для перерахунку пенсії та не є обов`язковим до виконання Пенсійним фондом України, оскільки чинним законодавством не передбачено проведення

перерахунку пенсій у зв`язку з виданням будь-яким міністерством власних наказів. До того ж починаючи з 01.01.2008 нормативних актів, які б визначали нові розміри грошового забезпечення, Кабінет Міністрів України не приймав.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові заперечення на позов та письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 з 01.12.1996 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на час призначення пенсії - Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ») і перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві.

Пенсія позивача була обчислена з розміру грошового забезпечення, яке він отримував на посаді заступника начальника Каспійського вищого військово-морського училища. До грошового забезпечення, врахованого позивачу для призначення пенсії, було включено посадовий оклад в розмірі 1360 грн., а також оклад за військове звання, процентну надбавки за вислугу років, інші надбавки та премію.

07.11.2007 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набула чинності з 01.01.2008 (далі Постанова КМУ № 1294).

Відповідно до затверджених цією Постановою схем посадових окладів та у відповідності з наказом Міністра оборони України від 26.07.2004 № 304 «Про затвердження Схем посадових окладів військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного (педагогічного) складу військових навчальних закладів Збройних Сил України» (зі змінами) розмір посадового окладу заступника начальника військового інституту (училища) на 3 відсотки нижчий від розміру окладу начальника військового інституту (училища) і становить 1552 грн.

На виконання Постанови КМУ № 1294 в 2008-2013 роках Міністром оборони України видавалися накази про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ, відповідно до яких збільшувались розміри посадових окладів на посаді, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби.

Так наказом від 28.07.2008 № 377 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 26.07.2004 № 304 «Про затвердження Схем посадових окладів військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного (педагогічного) складу військових навчальних закладів Збройних Сил України» (зі змінами), а розмір посадового окладу заступника начальника військового інституту встановлений на рівні 1767 грн. -1967 грн.

Відповідно до наказу від 27.11.2013 № 814 розмір посадового окладу начальника інституту становить від 1860 грн. до 2070 грн. Згідно з пунктом 3 вказаного наказу посадові оклади заступників керівників військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України та заступників керівників структурних підрозділів установлюються за штатом на 3 відсотки нижчими від посадових окладів відповідних військових керівників. За наявності першого заступника посадові оклади установлюються за штатом на 3 відсотки нижчими від посадових окладів відповідних військових керівників, іншим заступникам на 5 відсотків відповідно.

Водночас в лютому 2008 р. Київським міським військовим комісаріатом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було надано довідку про грошове забезпечення на посаді, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, відповідно до якої розмір посадового окладу не змінився і станом на 01.01.2008 становив ті ж самі 1360 грн. (а.с. 56).

У травні 2012 р. на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Київським міським військовим комісаріатом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було надано довідку про грошове забезпечення на посаді, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, відповідно до якої розмір посадового окладу станом на 01.04.2012 так само становив 1360 грн. (а.с. 57).

Відтак Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у 2008 р. та 2012 р. були проведені перерахунки пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданих Київським міським військовим комісаріатом довідок виходячи з розміру посадового окладу 1360 грн.
06.07.2016 Київський міський військовий комісаріат на підставі звернення ОСОБА_1 надав уточнені довідки про розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, відповідно до яких розмір посадового окладу станом на 01.01.2008 становив 1552 грн., а на 01.04.2012 1967 грн. (довідки під одним і тим же номером - 119459, а.с. 65, 66).

На підставі довідки про розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, станом на 01.01.2008 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру посадового окладу 1552 грн. починаючи з серпня 2015 р. (а.с. 6, 7), а у перерахунку пенсії виходячи з розміру посадового окладу 1967 грн. позивачу було відмовлено.
ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо правових підстав відмови у перерахунку його пенсії виходячи з посадового окладу в розмірі 1967 грн., проте відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії мотивуючи це тим, що після 2008 р. Кабінетом Міністрів України не приймалося рішень про зміну розмірів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців (а.с. 10).

Даючи оцінку правомірності дій відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії, суд керується нормами Конституції України як нормами прямої дії та положеннями законодавства, які визначають умови та порядок перерахунку пенсій військовослужбовців.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 8 та частини 1 статті 58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Стаття 22 Конституції України проголошує непорушність конституційних прав і свобод та визначає принцип, відповідно до якого при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
На час призначення позивачу пенсії були чинними положення частини 3 статті 63 Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» в редакції Закону № 3946-12 від 04.02.94 (зараз Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), відповідно до яких призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Зі змісту вказаної норми права убачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведених на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. Посилань на те, що лише рішення Кабінету Міністрів України про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців є підставою для перерахунку пенсії, стаття 63 Закону № 2262-ХІІ не містить.

Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі державні органи).

Таким чином право змінювати розмір грошового забезпечення військовослужбовців та вводити для них нові види грошового забезпечення Кабінет Міністрів України делегував відповідним державним органам, в тому числі Міністерству оборони.

Збільшення розміру посадового окладу на посаді, яку позивач обіймав до виходу на пенсію, відбулися на підставі наказів Міністра оборони України, тобто ці зміни відбулися в передбаченому законом порядку.

Така ж правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 23.10.2012 та від 15.01.2013, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Зважаючи на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позову про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві по відмові позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку із збільшенням посадового окладу з 01.04.2012.

На обґрунтування своїх позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2008, позивач посилається на положення частини 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ у чинній редакції (статтю 51 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 614-VIII від 15.07.2015), відповідно до якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Проте це положення закону не може бути застосоване до спірних правовідносин з таких підстав.
Судом встановлено, що в 2008 та 2012 роках Київським міським військовим комісаріатом до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві подавались довідки, відповідно до яких розмір посадового окладу позивача залишався незмінним і становив 1360 грн. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вини Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві у не проведенні перерахунку пенсії позивача (до моменту подачі Київським міським військовим комісаріатом уточнюючих довідок) немає.
Питання ж протиправності дій та/або бездіяльності Київського міського військового комісаріату взагалі не вирішувалося, а отже вина цього державного органу не встановлена.
За таких обставин суд застосовує положення частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак порушені права та інтереси позивача підлягають поновленню у спосіб, передбачений пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, - шляхом зобов`язання відповідача перерахувати пенсію лише з 03.04.2016 та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 158, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням з 1 квітня 2012 р. грошового забезпечення військовослужбовців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського військового

комісаріату від 6 липня 2016 р. № 119459 з урахуванням посадового окладу в розмірі 1967 грн. з 3 квітня 2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: