Справа № 608/1600/16-а
Суддя: Яковець Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року Справа № 608/1600/16-а

Номер провадження2-а/608/4/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Яковець Н. В.

з участю секретаря Олійник О.С.

представника позивача Багрія Б.Є.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гудими В.О.

представника третьої особи Трояна Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, Департаменту Фінансів МО України, третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства Оборони України, Департаменту Фінансів МО України, третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, у якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо одноособової відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, зобов`язати Тернопільський обласний військовий комісаріат повторно надати головному розпоряднику бюджетних коштів документи та висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, зобов`язати Департамент фінансів МО України вчинити дії, а саме прийняти документи та подати на розгляд Комісії пропозиції про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, зобов`язати Міністерство Оборони України вчинити дії, а саме Комісією з розгляду питань, з пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності після звільнення з військової служби, внаслідок контузії, що мала місце під час проходження військової служби, в місцях де велися бойові дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він капітан у відставці (знятий з обліку Чортківського РВК Тернопільської області, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування у запасі) з листопада 1978 по грудень 1980 року проходив строкову військову службу з ЗС СРСР в тому числі у складі обмеженого контингенту радянських військ в Демократичній республіці Афганістан. Під час проходження служби в ДРА приймав участь у бойових діях і рейдах з надання інтернаціональної допомоги населенню, де був поранений і контужений. 10 лютого 2012 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку з контузією пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. На даний час згідно актів огляду МСЕК йому встановлено другу групу інвалідності. З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, позивач вкінці 2015 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною заявою та надав копії необхідних документів. Листом Тернопільського обласного військового комісаріату від 16 грудня 2015 року №10/2/10916 повернуто документи з повідомленням про те, що виплата одноразової грошової допомоги передбачена тільки військовослужбовцям та звільненим особам, які отримали первинно інвалідність після 1 січня 2014 року. На початку серпня 2016 року до позивача надійшов лист від Міністерства оборони України №248/3/6/2875/1, яким було повідомлено його, що після опрацювання скерованих ним до ІНФОРМАЦІЯ_2 документів було встановлено, що підстав для подання пропозицій на комісію про призначення одноразової грошової допомоги не має. 25 травня 2016 року позивач не зрозумівши причину повернення документів звернувся до головного розпорядника коштів Департаменту фінансів МО України за роз`ясненням. В обґрунтування відмови відповідач посилався на пункти Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та №975 від 25 грудня 2013 року. В постанові визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги проводиться у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2014 року. А оскільки він був звільнений з військової служби ще в 1980 році, а інвалідність первинно була встановлена в 2012 році, то права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку у нього не має. Вважає, що наведені відповіді Міністерства оборони України, Департаменту фінансів МО України та ІНФОРМАЦІЯ_1 є неправомірними та такими, що прямо порушують права позивача та Закони України, тому був змушений звернутися до суду за захистом з цією позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Багрій Б.Є. у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача Міністерства оборони України заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача Департамент фінансів Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав заперечення на позов та просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Запис у Військовому білеті п.11 серії ВС №197973, Витяг із протоколу №139 від 02.02.2012 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця та Акт судово-медичного дослідження (обстеження) №48 Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи від 12 січня 2012 року, підтверджують, що позивач проходив військову службу в країнах, де велись бойові дії .

Позивачу була встановлена III група інвалідності, а пізніше встановлено ІІ групу інвалідності, що настала в результаті поранення, контузії та захворюванням, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серія ТЕР №0043322 від 01.03.2013 р. та виписка із акта огляду МСЕК серія АВ №0615770 від 01.03.2016 року .

10 листопада 2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.

Позивач звільнений з військової служби на підставі наказу Міністерства оборони СРСР від 27.09.1980 року №254, про що свідчить запис 10 у Військовому білеті серії ВС №197973 від 22.06.1986 року, тому, відповідно до вимог п.17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 №975, заява про виплату одноразової грошової допомоги подана до Міністерства оборони України.

У листопаді 2015 року позивач отримав від Тернопільського обласного військового комісаріату лист від 18.11.2015 року №10/2/9911 та пакет документів до нього, в тому числі і копію листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09 грудня 2015 року №248/3/6/3846 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

У відповіді Департамент Міністерства фінансів Міністерства оборони України від 29.06.2016 р. №248/3/6/2875/1 зазначив наступне: «Департамент фінансів відповідно до наказів Міністра оброни України від 14.08.2014 №530 та від 12.04.2007 №168 здійснює прийом документів, та готує пропозиції Міністру оборони України для прийняття рішення про Призначення одноразової грошової допомоги. Після опрацювання документів встановлено, що підстав для подання пропозицій на комісію про призначення одноразової грошової допомоги немає і вони повернуті в Тернопільський обласний військовий комісаріат, як такі, що надіслані не за належністю.

У зв`язку з внесенням зміни з 01 січня 2014 року до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військослужбовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975),виплата одноразової грошової допомоги передбачена тільки військовослужбовцям та звільненим особам, які отримали первинно інвалідність після 1 січня 2014 року. Оскільки позивач інвалідність первинно отримав в 2012 році, то для виплати одноразової грошової допомоги немає законних підстав».

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - постанова № 975), яка набрала чинності 24.01.2014.

Відповідно до п.3 постанови № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 постанови № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Що стосується посилання представника відповідача на те, що позивач не має права на отримання допомоги у зв`язку із тим, що огляд МСЕК для встановлення інвалідності здійснювався повторно, є безпідставним, оскільки позивачу не призначалася та не виплачувалась одноразова грошова допомога згідно п.«б» ч.1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей».

Встановлено, що позивачу інвалідність що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби призначена вперше з 10.02.2012 року. Позивач повторно був оглянутий медико- соціальною експертною комісією, якою позивачу встановлено другу групу інвалідності з 19.02.2013 року та згідно виписки з акта огляду МСЕК серія АВ №06157770 від 01 березня 2016 року встановлену другу групу інвалідності на довічно. Поранення та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Отже, в зв`язку з цим, позивач має право на призначення і отримання такої грошової одноразової допомоги у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей» та Постанови №975.

Постановою № 975 право на отримання одноразової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чітко пов`язується з датою, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Також безпідставним є висновок представника відповідача, яка викладена в листі від 29.06.2016 №248/3/6/2875/1 про те, що на позивача не поширюються норми Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, оскільки інвалідність позивача отримана до набрання нею чинності, а дія Постанови КМУ №975 та нової редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей» поширюється тільки на військо службовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 1 січня 2014 року. А відповідно до загальновизнаного принципу права, закріпленого у ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.99 р. № 1-рп/99, цей принцип треба розуміти так, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки цих критеріїв. Прийняття ж рішення замість суб`єкта владних повноважень є втручанням у його дискреційні повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України усправах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідачем Міністерством Оборони України не було надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій та не доведена законність прийнятого рішення щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, щодо визнання дій Тернопільського обласного військового комісаріату та Департаменту фінансів МО України неправомірними та зобов`язання прийняти документи та повторно надати документи головному розпоряднику бюджетних коштів, то заявлені позовні вимоги позивачем є передчасними та не підлягають до задоволення, а отже, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, Департаменту Фінансів МО України, третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

Зобов`язати Міністерство Оборони України вчинити дії, а саме, Комісією з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності після звільнення з військової служби, внаслідок контузії, що мала місце під час проходження військової служби в місцях де велися бойові дії.

Стягнути з Міністерства Оборони України 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Постанова набрала законної сили "___" ________________ 2017 р.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/1600/16-а.

Суддя: Н. В. Яковець
Копію постанови видано "____"_________________2017 року.

Секретар: