Справа № 822/412/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/412/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук О.К.
при секретаріСвинобой О.В.
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представників третьої особи ОСОБА_4 і ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області - Голоти Людмили Олексіївни , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області Голоти Людмили Олексіївни про визнання протиправним та скасування рішення від 25.10.2016 року, індексний номер 32020299, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 з порушенням вимог частини 3 статті 10, пункту 5 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV, оскільки на час розгляду поданих ОСОБА_8 документів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існував нескасований запис від 2007 року про реєстрацію права власності за вказану квартиру за позивачем, а також арешти на вказану квартиру, накладені Хмельницьким міськрайонним судом ухвалами від 31.03.2014 року по справі №686/2881/14ц і від 10.05.2016 року по справі №686/23996/15ц. Крім того, на думку позивача, поданий ОСОБА_8 технічний паспорт на квартиру не відповідає вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки виготовлений у 2007 році.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, в повному обсязі.

Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У поданих до суду письмових запереченнях відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити, зазначивши, що при здійсненні державної реєстрації права власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1, діяла відповідно до вимог чинного законодавства.

Представники третьої особи в судовому засіданні проти задоволення ОСОБА_6 заперечили в повному обсязі. Вважають позовні вимоги безпідставним, оскільки для реєстрації права власності на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 після визнання Хмельницьким міськрайонним судом недійсним договору дарування цієї квартири (рішення від 07.07.2016 року, яке набрало законної сили 19.09.2016 року) ОСОБА_8 подав всі необхідні документи. Наявність у Державному реєстрі речових прав арешту спірної квартири у відповідності до частини 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не є перешкодою для реєстрації права власності на квартиру з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав на підставі поданих оригіналів документів. Вказують, що у зв»язку з визнанням недійсним договору дарування спірної квартири, який не створює у зв»язку з цим жодних правових наслідків, у позивача відсутні будь-які законні права на вказану квартиру, тому рішення державного реєстратора від 25.10.2016 року, індексний номер 32020299, не порушує його права у сфері публічно - правових відносин, які б підлягали судовому захисту.

Заслухавши пояснення представників позивача і третьої особи, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що 27.08.20007 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.08.2007 року, виданого управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, внесений запис про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

11.09.2007 року ОСОБА_8 та ОСОБА_6 уклали договір дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-1535, відповідно до якого ОСОБА_8 подарував, а обдарований прийняв в дарунок вказану квартиру № 62. На підставі вказаного договору дарування до Реєстру прав власності на нерухоме майно 14.09.2007 року внесений відповідний запис про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року по справі № 686/23996/16-ц, визнаний недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 11.09.2007 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6

24.10.2016 року ОСОБА_8 подав реєстратору Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області заяву (реєстраційний номер 19183684) про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

До заяви ОСОБА_8 додав оригінали та копії: паспорта заявника; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.08.2007 року управлінням комунального майна Хмельницької міської ради на підставі розпорядження № 1970 від 21.08.2007 року; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15714347 від 27.08.2007 року; архівної копії розпорядження управління комунального майна № 57с від 04.05.2007 року; рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2016 року по справі №686/23996/16-ц; ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року по справі № 686/23996/16-ц; технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, виготовленого 27.08.2007 року, та квитанції про сплату плати за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищенаведених документів державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) №32020299 від 25.10.2016 року права власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач, не погоджуючись з рішенням державного реєстратора, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд враховує наведене нижче.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції, чинній на момент вчинення реєстраційних дій) (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно частини 1 статті 10 Закону № 1952-IV державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Положеннями статті 11 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 1952-IV заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 27 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

У відповідності до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок № 1127) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

За змістом пункту 58 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об'єкта, також подається технічний паспорт на такий об'єкт. У випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносить відомості про об'єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об'єкт та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Пунктом 67 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності у разі розірвання договору, за яким відбувся перехід права власності на нерухоме майно, на підставі рішення суду подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно відчужувача до укладення такого договору.

Оскільки ані Законом № 1952-IV, ані Порядком № 1127 не передбачено інше, з урахуванням приписів частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, застосовуючи аналогію закону, суд вважає, що вимоги пункту 67 Порядку щодо переліку документів, що подаються для державної реєстрації права власності у разі розірвання договору, за яким відбувся перехід права власності на нерухоме майно, на підставі рішення суду, поширюються також на випадки державної реєстрації права власності у разі визнання недійсним договору дарування, за яким відбувся перехід права власності на нерухоме майно.

Суд встановив, що ОСОБА_8 24.10.2016 року подав до державного реєстратора заяву (реєстраційний номер 19183684) про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 із оригіналами та копіями наступних документів:

- паспорт заявника;

- свідоцтво про право власності ОСОБА_8 на нерухоме майно, видане 27.08.2007 року управлінням комунального майна Хмельницької міської ради на підставі розпорядження № 1970 від 21.08.2007 року;

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15714347 від 27.08.2007 року;

- архівну копію розпорядження управління комунального майна № 57с від 04.05.2007 року «Про скасуванання розпорядження управління комунального майна Хмельницької міської ради від 29.03.2007 року №1788 про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність ОСОБА_9 і ОСОБА_8.» ;

- рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2016 року по справі №686/23996/16-ц про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6;

- ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року по справі № 686/23996/16-ц про залишення без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2016 року по справі №686/23996/16-ц ;

- технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, виготовлений Хмельницьким БТІ 27.08.2007 року;

- квитанцію про сплату за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 27 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону № 1952-IV відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: 1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що є невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав.

За змістом частин 2 і 3 статті 13 Закону № 1952-IV на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права; 3) інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих обтяжень. Після відкриття на об'єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу.

Отже, Законом № 1952-IV передбачені умови, за яких наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не може бути підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень на вказане майно, а саме: коли підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно або державна реєстрація права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що є невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав.

При цьому, обов»язковою умовою для реєстрації права власності на об»єкт нерухомого майна, щодо якого існують зареєстровані обтяження, є перенесення цих обтяжень до такого розділу.

Для державної реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, після визнання недійсним договору дарування, ОСОБА_8 подав державному реєстратору оригінали всіх документів, передбачених статтею 27 Закону № 1952-IV та Порядком № 1127, складених у відповідності до вимог законодавства, які підтверджують його право власності на спірну квартиру, а також рішення судів, які вказують на відсутність будь-яких суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на вказане нерухоме майно та їх обтяженнями. Про відсутність таких суперечностей свідчать рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2016 року по справі № 686/23996/16-ц про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, та ухвала апеляційного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року про залишення зазначеного рішення без змін.

Доводи позивача про необхідність виготовлення нового технічного паспорта на квартиру для реєстрації на підставі нього права власності суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 11 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України10 липня 2001 р. за N 582/5773, технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті, який залишається у замовника, у разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо. Під час судового розгляду справи позивачем не доведена наявність зазначених вище підстав для заміни техпаспорта на спірну квартиру, виготовленого у 2007 році, на новий.

Тому, у державного реєстратора не було підстав для відмови у проведенні реєстрації права власності спірної квартири за ОСОБА_8

Наявність запису про заборону відчуження майна (арешти, накладені Хмельницьким міськрайонним судом ухвалами від 31.03.2014 року по справі №686/2881/14ц і від 10.05.2016 року по справі №686/23996/15ц) не є підставою для відмови у державній реєстрації, оскільки, у відповідності до положень частини 4 статті 24 Закону № 1952-IV, при реєстрації права власності на квартиру № 62 за ОСОБА_8, відповідач відкрив розділ в Державному реєстрі прав, та переніс відомості щодо арешту спірної квартири, накладеного ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2016 року з спеціального розділу Державного реєстру прав щодо обтяження. Водночас, ухвала від 31.03.2014 року по справі №686/2881/14ц про арешт квартири № 62 скасована Хмельницьким міськрайонним судом ухвалою від 05.05.2016 року.

Таки чином суд вважає, що рішення від 25.10.2016 року, індексний номер 32020299, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, прийняте відповідачем в межах наданих повноважень.

При цьому, наявність у Реєстрі прав власності на нерухоме майно нескасованого запису про реєстрацію права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6Л (позивачем), підставою для якої слугував договір дарування, визнаний недійсним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2016 року по справі №686/23996/16-ц , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року, не може слугувати перешкодою для реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_8, оскільки згідно частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Суд вважає, що порушення державним реєстратором вимог частини 2 статті 26 Закону № 1952-IV, якою передбачено, що у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується, та невчинення дій щодо скасування запису про право власності за ОСОБА_6Л (позивачем) під час здійснення реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_8, спричинятиме негативні наслідки для відповідача, а не для ОСОБА_8, право власності якого підтверджується правовстановлюючими документами.

У рішенні від 20.01.2012 року по справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Суд також враховує, що станом на час звернення до суду з адміністративним позовом та на час розгляду судом вказаного спору у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а відтак і відсутні законні права та інтереси, які підлягають судовому захисту у сфері публічно-правових відносин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В процесі судового розгляду відповідачем доведена правомірність рішення від 25.10.2016 року, індексний номер 32020299, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, натомість позивачем не доведена наявність прав, які потребують судового захисту у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, Законом України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, статтями 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області Голоти Людмили Олексіївни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2017 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук