Справа № 802/2253/16-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 лютого 2017 р. Справа № 802/2253/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чернюк Алли Юріївни,

Суддів: Альчука Максима Петровича

Крапівницької Наталі Леонідівни

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: Арустамян А.Е.

представника відповідачів: Зюбанова В.В.

представника відповідача 2: Охрімовського Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного малого підприємства "А.С.В."

до: Державної фіскальної служби України, Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Приватне мале підприємство "А.С.В." (далі - позивач, ПМП «А.С.В.») до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1, ДФС України), Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач 2, Вінницька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії ДФС України щодо відмови у реєстрації податкової накладної ПМП «А.С.В.» №1 від 19.07.16 року та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № від 05.10.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Вінницькою ОДПІ складено Акт про результати камеральної перевірки граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.09.2016 року №1282/12-01/13306700, яким встановлено порушення терміну реєстрації податкової накладної в сумі податку на додану вартість 258488,33 грн

На підставі Акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2016 року, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 25848,83 грн.

03.02.16 року між позивачем та Вінницькою ОДПІ укладено договір № 030220161 про визнання електронних документів. Предметом даного Договору є визнання податкових документів, поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу. Проте, при спробі зареєструвати 29.07.16 року податкову накладну №1 від 19.07.2016 року позивачу відмовлено, згідно квитанції №1 від 29.07.2016 року причиною відмови зазначено про можливість розірвання договору про визнання електронної звітності. Разом з тим, при повторному запиті №302835 на отримання витягу з ЄРПН позивачем було отримано підтвердження від ДФС України. Відтак, позивач вважає, що Договір про визнання електронних документів не було розірвано.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про безпідставність, необгрунтованість та протиправність дій ДФС України та винесення податкового повідомлення - рішення Вінницькою ОДПІ.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити на підставі та в межах заявлених позовних вимог.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що було встановлено фактичну відсутність позивача за своїм зареєстрованим місцезнаходженням, відтак було прийнято рішення податковим органом про розірвання Договору № 030220161 про визнання електронних документів в односторонньому порядку відповідно до умов договору передбаченим п.4 Розділу 6.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, колегія суддів приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ПМП «А.С.В.» () вулиця Архітектора Артинова, буд.63, кв.4, м. Вінниця.

Так, судом встановлено, що між позивачем та Вінницькою ОДПІ укладено договір № 030220161 від 03.02.16 року про визнання електронних документів.

Згідно розділу 1 вказаного Договору, його предметом є визнання податкових документів, поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Розділом 6 даного Договору визначено строки його дії та підстави його розірвання.

Згідно пункту 1 розділу 6 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.

Пунктом 3 розділу 6 Договору встановлено, що Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

В той же час, пунктом 4 розділу 6 Договору передбачено, що орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Таким чином, згідно умов Договору № 030220161 від 03.02.16 року про визнання електронних документів, право на розірвання договору в односторонньому порядку виникає в органу ДФС у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих та/або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Відповідно до підпункту 19-1.1.8 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, серед інших функцій, забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням.

Підпунктом 20.1.2. пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, зокрема, право контролюючих органів для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Так, в рамках забезпечення комплексу заходів обліку платників податків, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням 13 липня 2016 року за №27362/10/12-01 Вінницькою ОДПІ сформовано повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до органу ДФС з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів.

Для вручення повідомлення працівником податкового органу було здійснено вихід за податковою адресою платника податків. Однак, у зв'язку з відсутністю ПМП «А.С.В.» або його законних представників головними державними ревізорами-інспекторами Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області складено акт про відсутність юридичної особи платника податків за податковою адресою №178/12-01/13306700 від 13 липня 2016 року.

21 липня 2016 року згідно протоколу №21/07/16-ПДВ відбулося засідання робочої групи Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ.

Порядком денним був розгляд пропозицій щодо першого етапу комплексного відпрацювання податкових ризиків ПДВ - ранньої податкової діагностики, про виявлення фактів реєстрації податкових накладних в ЄРПН платниками податків, які формують податковий кредит з ознаками ризику іншим платникам податків, а також маніпулювання показниками звітності в поданих деклараціях, уточнюючих розрахунках з ПДВ та розрахунках коригування за минулі періоди та розгляд пропозицій щодо відпрацювання виявлених ризикових схем руху податкового кредиту.

Даним протоколом зазначено, оскільки за результатами відпрацювання ПМП «А.С.В.» місцезнаходження встановлено не було, відтак у відповідності до п.3.1 Протоколу №21/07/2016-ПДВ від 21.07.16 року просили надати доручення управлінню обслуговування платників розірвати договір про визнання електронної звітності по ПМП «А.С.В.».

Вищезазначеним протоколом вирішено враховуючи представлені на робочу групу матеріали та враховуючи пп. 2.1.4 п.2.1 рекомендованого порядку взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ, а саме на кожному етапі відпрацювання за наявності підстав в територіальних органах ДФС підрозділами, відповідно до їх функціональних повноважень, вживаються заходи щодо відповідності виконання умов договору про подання звітності в електронному вигляді, наявності повідомлення держреєстратора про відсутність платника за місцезнаходженням, анулювання реєстрації платника ПДВ, передачі інформації до Інформаційно-довідкового департаменту ДФС про фактичну зміну реквізитів його клієнта (платника) зазначеному в посиленому сертифікаті відкритого ключа ЕЦП для наступного скасування зазначеного сертифіката відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору про надання послуг ЕЦП, вирішено рекомендувати керівникові Вінницької ОДПІ розглянути питання щодо розірвання договорів про визнання електронної звітності по підприємствам, в тому числі ПМП «А.С.В.».

На підставі вищезазначеного, Договір № 030220161 від 03.02.16 року про визнання електронних документів було розірвано.

Разом з тим, судом встановлено, що 29.07.16 року позивач о 08:52 надіслав до шлюзу прийому звітності ДФС запит №302828 на отримання відомостей з ЄРПН. Згодом позивачем було отримано Витяг №302828 з ЄРН.

Однак 29.07.2016 року о 09:30 при реєстрації податкової накладної №1 від 19.07.16 року позивачу було відмовлено, оскільки згідно Квитанції №1 від 29.07.16 року причиною відмови зазначено про можливість розірвання договору про визнання електронної звітності.

Згодом, 29.07.16 року позивачем повторно надіслано запит №302835 на отримання витягу з ЄРПН. Згідно отриманого витягу від ДФС України за №302835 встановлено, що згідно результатів контролю помилок виявлено не було.

Проте, при повторній спробі зареєструвати податкову накладну №1 від 19.07.16 року було відмовлено, а причиною зазначено про можливість розірвання договору про визнання електронної звітності.

Разом з тим, 22.09.16 року позивач отримав Акт Вінницької ОДПІ про результати камеральної перевірки граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.09.2016 року №1282/12-01/13306700, яким встановлено порушення терміну реєстрації податкової накладної від 19.07.2016 року.

На підставі Акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2016 року, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 25818,83 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Процедура подання податкової звітності до контролюючого органу регулюється Податковим кодексом України та Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233 (надалі - Інструкція № 233), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011.

Пунктами 49.3 і 49.4 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

При цьому, платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до органу державної податкової служби в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 1 розділу 2 Інструкції № 233 встановлено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Згідно положень пункту 5 розділу 3 цієї Інструкції, для подання електронних податкових документів платник податків має попередньо укласти з органом ДПС за місцем реєстрації договір про визнання електронної звітності (за затвердженими формою та змістом - Додаток 1 до Інструкції) та отримати спеціальне програмне забезпечення.

Розділом 6 додатку І Інструкції встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (пункт 1). З моменту укладання цього Договору всі попередні домовленості та укладені правочини між Платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність (пункт 2). Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів (п.3).

Орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації (пункт 4). У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається (пункт 5).

В силу положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 651 цього Кодексу, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК України, правовим наслідком розірвання договору є припинення зобов'язань сторін такого договору.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Також, з наведеного вище вбачається, що розірвання договору в односторонньому порядку можливе у разі істотного порушення умов договору однією зі сторін договору.

В межах спірних правовідносин законодавством встановлено виключні випадки, які дають право контролюючому органу розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Згідно з п. 45.2 ст. 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В розумінні норми ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Приписами пп. 16.1.11 п.16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків, зокрема, зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.

На момент укладання Договору №030220161 про визнання електронних документів від 03.02.16 року місцем реєстрації ПМП «А.С.В.» вулиця Архітектора Артинова, буд.63, кв.4, м. Вінниця.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ПМП «А.С.В.» () вулиця Архітектора Артинова, буд.63, кв.4, м. Вінниця.

Вказані обставини свідчать, що з моменту укладання договору місце реєстрації ПМП «А.С.В.», відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , залишалось незмінним.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 р. № 755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Суд звертає увагу, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не міститься інформація щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням або про не підтвердження статусу юридичної особи.

При цьому відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів щодо наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність позивача за адресою державної реєстрації у період спірних правовідносин.

А тому, на думку суду, відповідачем необґрунтовано розірвано Договір №030220161 про визнання електронних документів від 03.02.16 року, оскільки станом на дату його розірвання (протокол від 21.07.2016 року за №21/07/16-ПДВ) місцезнаходженням ПМП «А.С.В.» визначено:вулиця Архітектора Артинова, буд.63, кв.4, м. Вінниця, а вказані відомості мали статус підтверджених.

Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 03.03.2016 у справі №826/4181/15.

З огляду на вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем 1, який в даному випадку забезпечує роботу ЄРПН, безпідставно не прийнято до реєстрації податкову накладну ПМП «А.С.В.» № 1 від 19.07.16 року.

Суд звертає увагу, що неодноразові спроби реєстрації податкової накладної №1 від 19.07.16 року, які підтверджуються квитанціями від 29.07.16 року, свідчать про активність позивача, яка була спрямована на виконання ним обов'язку передбаченого п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 05.10.2016 року, слугували висновки контролюючого органу щодо несвоєчасної реєстрації позивачем податкової накладної ПМП «А.С.В.» №1 від 19.07.16 року, однак вказані висновки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та відповідачем не доведено їх обгрунтованості.

Таким чином, враховуючи, що єдиною підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, стали висновки контролюючого органу про порушення граничних термінів подачі податкової накладної, котрі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому, колегія суддів дійшла висновку, про протиправність винесення податкового повідомлення-рішення № від 05.10.2016 року та як наслідок підстав для його скасування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню у повній мірі.

Керуючись ст.ст.70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ДФС України щодо відмови у реєстрації податкової накладної ПМП "А.С.В." № 1 від 19.07.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № від 05.10.2016 року.

Стягнути на користь Приватного малого підприємства "А.С.В." сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1378 грн. (згідно платіжного доручення №187 від 19.12.2016 року) за рахунок бюджетних асигнувань Державної Фіскальної служби України.

Стягнути на користь Приватного малого підприємства "А.С.В." сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1378 грн. (згідно платіжного доручення №187 від 19.12.2016року) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Чернюк Алла Юріївна

Судді: Альчук Максим Петрович

Крапівницька Наталя Леонідівна