Справа № 822/42/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/42/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук О.К.
при секретаріСвинобой О.В.
за участі:представника позивача Костинського В.В. представника відповідача Сліпчука О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Національного природного парку "Подільські Товтри" до державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про скасування Припису, -

ВСТАНОВИВ:

Національний природний парк "Подільські Товтри" (далі НПП "Подільські Товтри") звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про скасування Припису відповідача №104/03 від 18.11.2016 року.

На думку позивача, Припис №104/03 від 18.11.2016 року не відповідає чинному законодавству та порушує його права і охоронювані законом інтереси.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що пунктом 1 Припису НПП "Подільські Товтри" у встановлені строки зобов»язано розробити план організаційно-технічних засобів з усунення виявлених недоліків відповідно до статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", проте зазначеною статтею Закону, передбачена компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів, а не екологічної інспекції. Пунктом З Припису зобов»язано позивача встановити в натурі межі парку- пам'ятки садово-паркового мистецтва загально державного значення "Сатанівська перлина" відповідно до статті 39 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", проте зазначена стаття регламентує охоронні зони територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Пунктом 4 Припису позивача зобов»язано встановити охоронні зони парку-пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення "Сатанівська перлина" на підставі статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", яка передбачає, що межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення об'єктів природно- заповідного фонду. В обґрунтування порушень, вказаних у пункті 5 Припису, Державна екологічна інспекція посилається на пункт З статті 17 Закону України "Про відходи", проте в статті 17 вказаного закону взагалі відсутній пункт З. Пунктом 6 Припису відповідач зобов»язує НПП "Подільські Товтри" ліквідувати засмічення ділянок від побутових відходів у кварталі 28 виділ 1,2 Кам'янець-Подільського ПОНДВ на підставі пункту 3 статті 17 Закону України "Про відходи", проте даний пункт відсутній та відсутній виділ 1,2 кварталу 28. Пунктом 9 Припису відповідач зобов»язав позивача звернутись до відповідних органів для встановлення осіб, які здійснили незаконне будівництво в кварталі №58 два будинки, кварталі №38 один будинок, на підставі статей 20, 21, 61, пункту "а" частини 1 статті 91, пункту "а" частини 1 статті 96, частина 2 статті 166 Земельного кодексу України, проте дані статті регламентують зовсім інші правовідносини. Тому, на думку позивача, Державна екологічна інспекція пред'являє до виконання вимоги законодавчо необґрунтовані та безпідставні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує, вважає Припис №104/03 від 18.11.2016 року таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що зазначені у Приписі порушення відображені в акті перевірки у відповідності до норм Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природо охоронного законодавства № 464. Припис №104/03 від 18.11.2016 року надісланий рекомендованим листом на адресу позивача. Вказує, що листом від 07.12.2016 року №934 НПП "Подільські Товтри" повідомив державну екологічну інспекцію про виконання пунктів 7 та 8 Припису. У задоволені позову просить відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що в період з 24.10.2016 року по 11.11.2016 року посадовими особами державної екологічної інспекції у Хмельницькій області проведена планова перевірка НПП "Подільські Товтри" на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Результати перевірки оформлені актами №103103 «Перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об»єктів природно-заповідного фонду» та «Перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами».

На підставі зазначених актів перевірки відповідач виніс Припис №104/03 від 18.11.2016 року про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. Приписом №104/03 від 18.11.2016 року позивача зобов'язано: розробити план організаційно-технічних заходів з усунення виявлених недоліків та копію наказу та плану організаційно-технічних заходів надати Державній екологічній інспекції у Хмельницькій області (пункт 1); розробити та затвердити в установленому порядку проект утримання і реконструкції парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення "Сатанівська перлина" (пункт 2); встановити межі парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення "Сатанівська перлина" в натурі (пункт 3); встановити охороні зони парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення "Сатанівська перлина" (пункт 4); ліквідувати засмічення ділянок від побутових відходів парку (квартал 12, виділ 1 Чемеровецьке ПОНДВ) (пункт 5); ліквідувати засмічення ділянок від побутових відходів парку (квартал 28 виділ 1,2 Камянець-Подільське ПОНДВ) (пункт 6); розробити наказ про призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами (пункт 7); розробити план організації роботи у сфері поводження з відходами (пункт 8); вжити заходи щодо використання земель природно-заповітного та іншого природного призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, а також територій, що підлягають особливій охороні за цільовим призначенням, а саме: звернутись до відповідних органів для встановлення осіб, які здійснили незаконне будівництво в кварталі №58 - два будинки, квартал №38 - один будинок (пункт 9); вжити заходи щодо ліквідації стихійних смітників квартал 28 виділ 1 та 2, квартал 18 виділ 3 (пункт 10); отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин від твердопаливного котла (пункт 11); забезпечити здійснення інструментально-лабораторного контролю вимірювань параметрів викидів пересувних джерел (пункт 12).

Зазначений Припис позивач оскаржив до суду, вважаючи його незаконним.

Досліджуючи правомірність припису №104/03 від 18.11.2016 року, суд враховує наведене нижче.

Суспільні відносини, які виникають у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини регулює Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 р. № 1264-XII (далі - Закон № 1264-ХІІ), що визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій (стаття 16 Закону № 1264-ХІІ).

Відповідно до пунктів 1, 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 454/2011 (далі - Положення № 454/2011) Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, що утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Пунктом 3 Положення № 454/2011 передбачено, що основним завданням Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекції України) є, зокрема, реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Відповідно до пункту 6 Положення № 454/2011 Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

За змістом пунктів 1, 3 Положення про державну екологічну інспекцію в областях, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 04.11.2011 р. № 429 (далі - Положення № 429), Держекоінспекція в областях є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє в її складі та їй підпорядковується. Основні завдання територіального органу - реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території.

Отже, положеннями наведених вище нормативно-правових актів право застосовувати адміністративно-запобіжні заходи щодо порушників природоохоронного законодавства надано головним державним інспекторам з охорони навколишнього природного середовища відповідної території та їх заступникам.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877 - V (далі - Закон № 877 - V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктами 6 та 7 статті 7 Закону № 877 - V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. На підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону № 877 - V припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив зазначену актах перевірок інформацію про відсутність проекту утримання і реконструкції парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення "Сатанівська перлина", охоронних зон та меж парку в натурі.

У відповідності до статті 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" до природно-заповідного фонду України належать, зокрема, природні території та об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об'єкти - пам'ятки природи, парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва.

Статтею 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачено, що межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

За змістом статті 38 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" на території парків-пам'яток садово-паркового мистецтва забороняється будь-яка діяльність, що не пов'язана з виконанням покладених на них завдань і загрожує їх збереженню. Утримання та реконструкція парків-пам'яток садово-паркового мистецтва провадиться за проектами, що розробляються спеціалізованими науковими та проектними установами і затверджуються органами, у підпорядкуванні яких перебувають ці парки, за погодженням з Центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища - щодо парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів, оголошених парками-пам'ятками садово-паркового мистецтва, беруть на себе зобов'язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об'єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони. Розміри охоронних зон визначаються відповідно до їх цільового призначення на основі спеціальних обстежень ландшафтів та господарської діяльності на прилеглих територіях.

Таким чином, зазначені у пунктах 2-4 Припису №104/03 вимоги відповідача щодо розробки та затвердження в установленому порядку проекту утримання і реконструкції парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення "Сатанівська перлина" і встановлення охоронних зон та меж парку в натурі є правомірними. При цьому помилки у зазначенні номеру статті Закону України "Про природно-заповідний фонд України" у розділі «Обґрунтування» Припису №104/03 не можуть бути підставою для визнання Припису неправомірним, оскільки не спростовують факт наявності порушення позивачем Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

В актах перевірки відповідачем зафіксоване засмічення ділянок парку побутовими відходами (квартал 12, виділ 1 Чемеровецьке ПОНДВ; квартал 28 виділ 1,2 і квартал 28 виділ 1 та 2, квартал 18 виділ 3 Камянець-Подільське ПОНДВ), відсутність плану організації роботи у сфері поводження з відходами та наказу про призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами.

Статтею 17 Закону України «Про відходи» передбачено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані, зокрема: а) запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; є) здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обгрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації; з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; и) здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; й) призначати відповідальних осіб у сфері поводження з відходами; к) забезпечувати розробку в установленому порядку та виконання планів організації роботи у сфері поводження з відходами; т) виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

В судовому засіданні представник позивача на надав обгрунтованих доказів неправомірності вимог відповідача, зазначених у пунктах 7 і 8 Припису №104/03. Водночас, повідомив суд про виконання до звернення до суду вимог відповідача щодо розробки наказу про призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами та план організації роботи у сфері поводження з відходами.

Досліджуючи правомірність вимог щодо ліквідації засмічення ділянок парку побутовими відходами на відповідних ділянках, зазначених у пунктах 5, 6 і 10 Припису №104/03, суд враховує, що у відповідності до пункту 4.14 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 № 464, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15 січня 2009 р. за N 18/16034, не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально. Пунктом п.1.4 зазначеного Порядку передбачено, що акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання. Державні інспектори проводять перевірки об'єкта в присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноважених ним осіб (пункт 4.9 Порядку).

Таким чином, акт перевірки, складений без участі представника суб'єкта господарювання, не може слугувати доказом порушення таким суб»єктом вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Суд встановив, що акти, якими зафіксоване засмічення ділянок парку побутовими відходами на ділянках в кварталі 28 виділ 1,2 і кварталі 18 виділ 3 Камянець-Подільське ПОНДВ, складені без участі представника позивача, не відповідають вимогам Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства. Інші докази на підтвердження зазначених порушень відповідачем не надані.

Оскільки відповідачем не доведена наявність зазначених порушень, суд вважає безпідставними зазначені у пунктах 6 та 10 Припису №104/03 вимоги відповідача щодо ліквідації засмічення зазначених ділянок від побутових відходів.

Разом з тим, суд встановив, що факт засмічення побутовими відходами ділянки парку в кварталі 12, виділ 1 Чемеровецького ПОНДВ, підтверджується актом перевірки, складеним у відповідності до Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в присутності представника позивача. В судовому засіданні представник позивача не спростував факт існування зазначеного порушення. Тому, суд вважає правомірними вимоги відповідача щодо ліквідації зазначеного смітника, відображені у пункті 5 Припису №104/03.

Пунктом 9 Припису №104/03 відповідач зобов»язав позивача вжити заходи щодо використання земель природно-заповітного та іншого природного призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, а також територій, що підлягають особливій охороні за цільовим призначенням, а саме: звернутись до відповідних органів для встановлення осіб, які здійснили незаконне будівництво в кварталі №58 два будинки, квартал №38 один будинок.

Акт, яким зафіксована наявність будівництва на території парку також складений без участі представника позивача, тому відповідають вимогам Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства. Інші докази на підтвердження зазначених порушень відповідачем не надані.

Оскільки відповідачем не доведена наявність зазначених порушень, суд вважає безпідставними зазначені у пункті 9 Припису №104/03 вимоги відповідача щодо вжиття заходів щодо використання земель природно-заповітного за цільовим призначенням.

За даними перевірки у позивача відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин від твердопаливного котла та відсутній інструментарно-лабораторний контроль вимірювань параметрів викидів пересувних джерел.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема: вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел.

Статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу.

В судовому засіданні представник позивача не заперечив факт порушення позивачем вимог статей 10 і 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Тому суд вважає правомірними зазначені у пунктах 11-12 Припису №104/03 вимоги відповідача щодо отримання позивачем дозволу на викиди забруднюючих речовин від твердопаливного котла та забезпечення інструментально-лабораторного контролю вимірювань параметрів викидів пересувних джерел.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В процесі судового розгляду відповідачем не доведена правомірність Припису №104/03 від 18.11.2016 року в частині пунктів 6, 9 та 10, тому позовні вимог підлягають до задоволення частково.

Враховуючи викладене, керуючись законами України "Про охорону навколишнього природного середовища", «Про охорону атмосферного повітря», «Про відходи» і "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статтями 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати Припис Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області №104/03 від 18.11.2016 року в частині пунктів 6, 9 і 10.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 лютого 2017 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук