Справа № 826/17193/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 лютого 2017 року № 826/17193/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хенсфорд-Україна» до державного реєстратора департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1, треті особи: департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» та комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Хенсфорд-Україна» (далі - позивач) до державного реєстратора департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1 (далі - відповідач), треті особи: публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» (далі - ПАТ «Київський річковий порт») та комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (далі - КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»), про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав постійного користування земельною ділянкою (з відкриттям розділу) від 20 жовтня 2016 року (індексний номер 31961073), від 14 липня 2016 року (номер запису 17001373), що прийняте відповідачем щодо земельної ділянки площею 1,0206 га, кадастровий номер :85:330:0020, що знаходиться у місті Київ, площа Поштова, земельна ділянка 3 (далі - земельна ділянка), права постійного користування якою зареєстровані за ПАТ «Київський річковий порт» (також далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач не мав законних підстав для реєстрації права користування земельною ділянкою за ПАТ «Київський річковий порт». Незаконні дії відповідача порушують права та інтереси позивача як інвестора, у встановленому законодавством порядку залученого до реалізації інвестиційного проекту будівництва об'єкта багатофункціонального призначення та комплексного благоустрою скверу на Поштовій площі окремою чергою будівництва у складі проекту «Реконструкція транспортної розв'язки на Поштовій площі у Подільському районі».

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/17193/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні, та, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (також далі - третя особа-1), ПАТ «Київський річковий порт» (також далі - третя особа-2) та КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (також далі - третя особа-3).

В подальшому судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та разом із представником третьої особи-3 просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представники третіх собі 1, 2 просили відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування. Представники третіх осіб 1, 2 зазначили, що відповідачем не приймалося рішення про передачу земельної ділянки у постійне користування ПАТ «Київський річковий порт», натомість, відповідачем, на виконання вимог законодавства, під час державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку за Київською міською радою (далі - КМР), перенесено у відкритий розділ відомості про правокористувача.

Відповідач у відповідні судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. При цьому, відповідачем надано суду письмові заперечення проти позову разом із доказами на їх обґрунтування, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті. Зокрема, як зазначено у запереченнях відповідача, ним, на підставі заяви представника КМР, прийнято рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку за територіальною громадою міста Києва в особі КМР. В спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) міститься інформація про похідне право: право постійного користування земельною ділянкою, яке зареєстровано державним реєстратором - приватним нотаріусом. Тобто, відповідачем не вчинялися оскаржувані позивачем дії, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У ході розгляду справи у порядку письмового провадження до суду через канцелярію від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті позову та заява про усунення технічної помилки у позові в частині зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, яким є НОМЕР_1, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи, позивачем у судовому порядку оскаржується рішення відповідача, на підставі якого, за переконанням позивача, здійснено державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою за ПАТ «Київський річковий порт».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

20 жовтня 2016 року відповідачем, за результатами розгляду заяви представника КМР від 18 жовтня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнято рішення, індексний номер 31961073, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме про проведення державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, що розміщена у місті Київ, площа Поштова, земельна ділянка 3, кадастровий номер НОМЕР_1, за територіальною громадою міста Києва в особі КМР.

У зв'язку з викладеним, відкрито розділ у Державному реєстрі прав, у який внесено інформацію про проведену реєстраційну дію.

Тобто, як вбачається з викладеного, 20 жовтня 2016 року відповідачем проведено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку за територіальною громадою міста Києва в особі КМР.

Крім того, відповідачем, на виконання положень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок №1127 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одночасно із відкриттям розділу у Державному реєстрі прав перенесено відомості про інші речові права на земельну ділянку та суб'єктів цих прав.

Зокрема, відповідно до п. 20 Порядку №1127, у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об'єкту нерухомого майна, об'єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

За наявності зареєстрованих речових прав на такий об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб'єктів цих прав до відповідного відкритого розділу.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що з наявної у матеріалах справи інформації з Державного реєстру прав (дата формування витягу: 20 жовтня 2016 року, індексний номер документа: 70988243) вбачається, що 14 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком Валерієм Михайловичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 липня 2016 року, індексний номер 30448127, зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 1,0206 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за ПАТ «Київський річковий порт» (номер запису про інше речове право: 15384863 (спеціальний розділ).

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 липня 2016 року, індексний номер 30448127, у свою чергу, прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком Валерієм Михайловичем на підставі акту на право користування землею, серія та номер: 51, виданого 25 квітня 1963 року Київською районною міською Радою депутатів трудящих, та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-016, виданого 12 липня 2016 року Головним управління Держгеокадастру у м. Києві.

У матеріалах справи також міститься інформаційна довідка з Державного реєстру прав, видана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком Валерієм Михайловичем 14 липня 2016 року (номер інформаційної довідки 63432997), у якій також міститься інформація про реєстрацію вказаним нотаріусом права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, за ПАТ «Київський річковий порт» (номер запису про інше речове право: 15384863 (спеціальний розділ).

Отже, викладеним підтверджується, що право постійного користування земельною ділянкою за ПАТ «Київський річковий порт» реєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком Валерієм Михайловичем 14 липня 2016 року.

Відповідачем, у свою чергу, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2016 року, індексний номер 31961073, внесено до Державного реєстру прав запис про інше речове право, номер запису: 17001373, а саме про право постійного користування ПАТ «Київський річковий порт» земельною ділянкою, яке зареєстровано 14 липня 2016 року.

Таким чином, проаналізувавши викладені обставини та оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що відповідачем не приймалося рішення про реєстрацію за ПАТ «Київський річковий порт» права постійного користування земельною ділянкою. Відповідачем, у межах своїх повноважень, тільки внесено відомості про інше речове право, яке зареєстровано раніше, до відповідного розділу Державного реєстру прав.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 2, ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 10, ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 1, п. 20 Порядку №1127, цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

У разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об'єкту нерухомого майна, об'єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

За наявності зареєстрованих речових прав на такий об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб'єктів цих прав до відповідного відкритого розділу.

У разі коли відкриття розділу у Державному реєстрі прав здійснюється у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про суб'єктів цих прав щодо об'єкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об'єктів нерухомого майна, які об'єднуються, до відповідних розділів, відкритих на кожний з новостворених об'єктів нерухомого майна.

Суд зазначає, що ним не надається правова оцінка діям приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича, та, як наслідок, відсутня необхідність у залученні його до участі у справі як співвідповідача, так як прийняте ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 липня 2016 року, індексний номер 30448127, не є предметом розгляду у даній справі. При цьому, суд звертає увагу, що у ході судового розгляду справи представник ПАТ «Київський річковий порт» пояснив, що право користування земельною ділянкою до акціонерного товариства перейшло як до правонаступника державного підприємства Київський річковий порт, яке, відповідно до наказів Фонду державного майна України, перетворено в акціонерне товариство.

Рішення відповідача про реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку за територіальною громадою міста Києва в особі КМР позивачем у межах даної справи не оскаржується.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки у ході судового розгляду справи судом не встановлено ознак протиправності у діях відповідача щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2016 року, індексний номер 31961073.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Хенсфорд-Україна» до державного реєстратора департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1, треті особи: департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» та комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», про визнання протиправним та скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «Хенсфорд-Україна».

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третім особам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда