Справа № 823/135/17
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року справа № 823/135/17

м. Черкаси

14 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання - Баклаженко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Черкаського відділу поліції ГУПН в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому з просить:

- визнати протиправною бездіяльність Черкаського відділу поліції ГУПН в Черкаській області щодо не розгляду заяви позивача від 16.12.2016 щодо отримання відповіді;

- зобов'язати Черкаський відділ поліції ГУПН в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 16.12.2016 та надати відповідь передбачену чинним законодавством;

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Черкаським відділом поліції ГУПН в Черкаській області на заяву позивача від 16 грудня 2016, яка отримана відповідачем 19.12.2017 не надана відповідь, що на думку позивача є порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію».

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, заперечення на позов не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Частиною 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що відповідач не надано суду доказів поважності причин неприбуття в судове засідання, розгляд справи проводився за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.12.2016 позивачем на адресу відповідача надіслана заява, в якій позивач просив повідомити його: Чи надходили до Черкаського відділу поліції ГУПН в Черкаській області від Черкаської місцевої прокуратури у листопаді-грудня 2016 року матеріали перевірки, проведеної за поданням державного виконавця Лисенка М.А. (щодо вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, передбаченого ст. 382 КК України) для виконання вимог, передбачених ст. 214 КПК України, якщо так, то коли конкретно? Чи внесені вказані вище подання державного виконавця до ЄРДР, якщо так, то коли? В разі, якщо не внесені, то прошу повідомити мені причини.

Вищевказану заяву позивача Черкаським відділом поліції ГУПН в Черкаській області отримано 19.12.2016, що підтверджується відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (№141).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Спеціальним законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, є Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР.

Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частина 1 статті 3 Закону № 393/96-ВР передбачає, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги, а згідно частини 3 вказаної статті заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 1 статті 19 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» визначено, що будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Статтею 1 Указу Президента України «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування», передбачено вжиття невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов'язкове одержання ґрунтовної відповіді. Органи державної влади зобов'язані неухильно виконувати норми Закону України «Про звернення громадян», упорядкувати роботу зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненням громадян із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викорінення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз'яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов обов'язкового отримання відповіді (рішення) за результатами розгляду скарги.

Як встановлено судом, заяву позивача від 16.12.2016 Черкаським відділом поліції ГУПН в Черкаській області отримано 19.12.2016, що підтверджується відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (№141), однак доказів надання позивачу відповідей на неї у відповідності до вимог законодавства України - матеріали адміністративної справи не містять.

Враховуючи, що судом встановлено факт ненадання відповідачем відповідей по суті порушених позивачем питань у заяві від 16.12.2016 (не вирішення звернення по суті), що є бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Черкаського відділу поліції ГУПН в Черкаській області щодо не розгляду заяви позивача від 16.12.2016 щодо отримання відповіді та зобов'язати Черкаський відділ поліції ГУПН в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 16.12.2016 та надати відповідь передбачену чинним законодавством України.

Частиною 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача у 20-ти денний строк з дня набрання постановою у цій справі законної сили подати суду звіт про її виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Черкаського відділу поліції ГУПН в Черкаській області щодо не розгляду заяви позивача від 16.12.2016 щодо отримання відповіді;

Зобов'язати Черкаський відділ поліції ГУПН в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 16.12.2016 та надати відповідь передбачену чинним законодавством України.

Зобов'язати Черкаський відділ поліції ГУПН в Черкаській області подати до Черкаського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови не пізніше 20-ти календарних днів з дня набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2017 року.