Справа № 319/220/17
Суддя: Ходько В. М.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/220/17
Номер провадження 2-а/319/6/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2017 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Ходько В.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними скасування рішення та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, проте адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених КАС України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з ч.ч.4, 5 статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч.4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Перевіркою змісту адміністративного позову встановлено, що позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із настанням інвалідності ІІІ групи, внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов'язаних з виконанням ним обов'язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- скасувати пункт 4 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 2 від 13.01.2017 року;

- стягнути з Міністерства оборони України на користь позивача одноразову грошову допомогу у зв'язку з настанням інвалідності ІІІ групи, внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов'язаних з виконанням ним обов'язків військової служби, відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 у розмірі 206 700 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України кошти на користь позивача у розмірі 1 550 грн. за оплачену правову допомогу.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з Міністерства оборони України одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності ІІІ групи не передбачена положеннями ст.ст.105, 106 КАС України та має бути приведена у відповідність з вимогами цих статей.

По тексту позовної заяви позивач посилається на те, що у листопаді 2016 року він звернувся до ЗОВК із заявою про направлення його особистих документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

13.01.2017 року згідно витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань пов'язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги Міністерства оборони України № 2 позивачу було повернуто документи на підставі відсутності документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтвом).

Проте, на підтвердження зазначених обставин не додано жодних підтверджуючих документів, зокрема самої заяви позивача та переліку документів доданих до неї, як і не викладено підстав обґрунтування позову щодо визнання дій неправомірними, скасування рішення, оскільки з тексту позову не вбачається, що Міністерством оборони України розглянуто по суті заяву позивача та відмовлено йому у призначенні допомоги. Тобто, позивачем по тексту позову не викладено суті порушення його прав відповідачем, та не викладено його обґрунтування, не вказано, які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень вони порушені.

Таким чином, позивачу слід надати суду уточнений адміністративний позов із викладенням змісту позовних вимог згідно з ч.ч.4, 5 статті 105 КАС України, а також повним та чітким викладенням обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

По тексту позову позивачем зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. Згідно п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків війни затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 р. № 302 - посвідчення є документом, яке підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Проте, на підтвердження того, що позивач є учасником бойових дій або Героєм України не надано належного документу, а тому суд позбавлений можливості перевірити зазначене твердження позивача.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, відповідно до наведених норм Закону України "Про судовий збір" позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 3 347,00 грн. (2 067,00 грн. за вимогу майнового характеру та по 640,00 грн. за кожну вимогу немайнового характеру) та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, чи матеріали, що свідчать про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду. Зважаючи на вищевикладене, приходжу висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.105, 106, 108 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, скасування рішення та стягнення суми залишити без руху, надавши позивачу строк у п'ять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачеві, що не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: В.М.Ходько