Справа № 554/4/17
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.02.2017 Справа № 554/4/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року

Октябрський районний суд м. Полтави:

головуючого - судді Микитенка В.М.,

за участю: секретаря - Різник А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в м. Кременчуці ДПП Чижика Ярослава Вікторовича про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського УПП в м. Кременчуці ДПП Чижика Я.В. у якому просив скасувати постанову серії АР №152095 від 18.12.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження справі.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 18.12.2016 р приблизно об 11.35 год. він рухався на автомобілі Хонда Акорд д.н. НОМЕР_1 по вулиці Першотравневій у Кременчуці та зупинився на забороняючий сигнал світлофора на перехресті із вулицею Шевченка у лівій смузі руху, маючи намір виконати поворот ліворуч на вулицю Шевченка. Після увімкнення зеленого сигналу світлофора, що дозволяв рух він пересвідчився, що транспортні засоби, що знаходились на перехресті ще не почали рух і тому не створюючи жодних перешкод для руху інших транспортних засобів та пішоходів виконав маневр повороту ліворуч, однак в подальшому його зупинив відповідач та склав оскаржувану постанову. Вважає, що Правил дорожнього руху не порушував, а постанову щодо нього безпідставною. Крім того, зазначив, що відповідачем було порушено його право на захист ат надання доказів у справі.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав з підстав у ньому зазначених.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату і час слухання справи, подав суду заперечення проти позову, згідно яких просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи, що позивач все ж порушив вимоги Правил дорожнього руху, тому правомірно був притягнутий до відповідальності.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно постанови серії АР №152095 від 18.12.2016 року, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він 18.12.2016 року об 11.35 год., керуючи транспортним засобом Хонда Акорд д.н. НОМЕР_1 у м. Кременчуці на перехресті вулиць Першотравневої та Шевченка не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямуючи праворуч, чим порушив вимоги п.16.13. ПДР України (а.с.5).

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На пропозицію суду, викладену в ухвалі від 04.01.2017 року відповідача у строк до розгляд справи не надав доказів правомірності своїх дій, тому суд вирішує справу на основі наявних доказів.

При цьому приймає до уваги пояснення позивача ОСОБА_1, який був учасником дорожнього руху, тому безпосередньо сприймав дорожню обстановку, зокрема про те, що при виконанні маневру повороту ліворуч на вулицю Шевченка м. Кременчука зустрічні транспортні засоби ще не розпочали рух та він не створив жодних перешкод ні іншим транспортним засобам ні пішоходам. Крім того, зауважив, що п.16.13 ПДР регламентує правила проїзду нерегульованих перехресть, тоді як він рухався по регульованому перехрестю, тому відповідачем застосовано правову норму, яка не підлягає застосуванню.

Аналіз вимог п.16.6 Правил дорожнього руху України (регламентує правила проїзду регульованих перехресть) дає підстави для висновку, що перед поворотом ліворуч водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Цій нормі кореспондується також п.10.3 Правил дорожнього руху.

Таким чином, визначальним для наявності порушення цього Правила є встановлення, що зустрічні позивачеві транспортні засоби саме рухались прямо або праворуч та він їм не надав дорогу.

Водночас, відповідачем таких відомостей не надано, як не представлено доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за створення аварійної обстановки.

З огляду на пояснення позивача, суд приймає також до уваги вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху. Порушення цих вимог відповідачем також не доведено.

Таким чином, відповідачем не підтверджено жодними належними та допустимим доказами правомірності свого рішення, у зв'язку з чим оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підлягає скасуванню.

Крім того, системний аналіз ст.ст. 288, 293 КУпАП та ст.ст. 7-9, 171-2, ч.2 ст.162 КАС України, дає підстави для висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до адміністративного суду у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства, з особливостями встановленими КУпАП.

Частина 2 ст.162 КАС України також передбачає, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, що повністю відповідає власне завданням адміністративного судочинства (ст.2,8 КАС України, а також ст.ст.3,124 Конституції України).

Суд зазначає, що ефективним та раціональним засобом правового захисту позивача є остаточне вирішення його справи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд при вирішенні адміністративного позову не обмежений повноваженнями, визначеними ст. 162 КАС України, а наділений ще й повноваженнями, визначеними п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП, зокрема скасовувати постанови і закривати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі з підстав, визначених у ст.247 КУпАП.

Оскільки обставини даної справи судом дослідженів установленому законом порядку, повторний розгляд даної справи суб'єктом владних повноважень суперечив би засадам права особи на судовий захист, юридичної визначеності та обов'язковості судових рішень. Тому провадження у справі про дане адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову серії АР №152095 від 18.12.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Повний текст постанови складений 22.02.2017 року.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М.Микитенко