Справа № 162/1241/16-а,2-а/162/385/16
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Справа № 876/1272/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Любешівському районі Волинської області про зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

15.12.2016 року позивач звернулася в суду із позовом до відповідача в якому просив визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату доплати до пенсії, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік встановленого законом 15-річного стажу роботи, в межах строку позовної давності та виплачувати вподальшому.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23.12.2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача. Зобов'язано відповідача у відповідності до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провести перерахунок та виплату пенсії на користь позивача із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік встановленого законом 15-річного стажу роботи, але не вище 75 заробітку з 15 червня 2016 року.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що позивач отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є особою, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживала у зоні безумовного (обов»язкового) та гарантованого добровільного відселення, віднесена до 3-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Отримує пенсію по віку з 1985 року, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) визначено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, що встановлюються або цим Законом або законом, який регулює особливості статусу таких громадян.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1788-XII або спеціальним Законом №796-XII.

Пільги щодо обчислення стажу роботи для призначення пенсії визначені ст.56 Закону №796-XII. Зокрема, за змістом ч.2 цієї норми, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

Аналіз вищенаведеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - №1058-IV), що стверджується запереченням на позов відповідача від 23.12.2016р. №5879/07. (а.с.16)

Абзацом 2 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений закономмінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини, а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 цієї частини.

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону №1058-IV у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону №796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

В матеріалах справи відсутні докази про перехід позивачки на іншу пенсію, яка б давала право на перерахунок, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, оскільки за вибором позивача йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії за понаднормований стаж, згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставними.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята за неповно з'ясованих обставин справи, порушенням норм матеріального права, тому її належить скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 195 - 197, п.3 ч.1 ст.198, п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23.12.2016 року у справі №162/1241/16-а, 2а/162/385/2016 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя М.П.Кушнерик

Судді О.І. Мікула

А.Р.Курилець