Справа № 2а-6415/10/1270
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 2а-6415/10/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Імпекс до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 серпня 2010 року № /0, № 001572310/0 та податкових повідомлень-рішень від 07 вересня 2010 року № /1, № /1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2011 у справі № 2а-6415/10/1270 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УкрІмпекс до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Луганська задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення від 07 вересня 2010 року № /1, № /1; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (том І а.с.87-92).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2011 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2011 року у справі № 2а-6415/10/1270 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укр - Імпекс до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Луганська про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень - залишено без змін (том І а.с.41-49,58,59).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31.08.2015 провадження в даній справі відновлено в частині таких документів: адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Імпекс, рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську від 07.09.2010 про результати розгляду первинної скарги платника податків, ухвали Луганського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі від 07.10.2010, заперечення проти адміністративного позову, ухвали Луганського окружного адміністративного суду про призначення судово-почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі від 29.03.2011, ухвали Луганського окружного адміністративного суду про розгляд клопотання відповідача від 04.11.2011, ухвали Луганського окружного адміністративного суду про розгляд клопотання відповідача від 07.11.2011, постанови Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2011, ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2011 про виправлення описки в постанові суду, апеляційної скарги від 23.11.2014, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2011, заперечень на апеляційну скаргу, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2011, якою апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Луганська залишено без задоволення, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2011 у справі № 2а-6415/10/1270 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України № К/9991/5188/12 від 14.12.2015 постанова Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2011 та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2011 в цій справі скасовані, справу направлено на новий розгляд.

Рішення суду касаційної інстанції обгрунтовано тим, що в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій містять посилання на первинні документи без конкретизації їх змісту та зазначення господарських операцій, яких вони стосуються, без встановлення змісту шляхом аналізу договірних умов цих операцій, що стосуються фактичного порядку поставки, обсягу товару (змісту послуг), мети придбання товару (послуг) за всіма договорами з ТОВ «Компанія «Рейтінг»», без зясування результатів розслідування чи розгляду кримінальної справи. Висновки судів щодо реальності вказаних господарських операцій суд визнав необгрунтованими, зазначивши, що при новому розгляді справи судам слід врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких грунтуються вимоги та заперечення сторін, належним чином їх оцінити, вирішити, чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, зясувати результат розгляду кримінальної справи, на яку посилається відповідач, та зясувати, чи стосується кримінальна справа обставин щодо взаємовідносин контрагента з позивачем, зокрема у межах поставки товару (послуг), реальність яких оспорена податковим органом (т.1 а.с.237-241).

Суд здійснює новий розгляд справи на підставі матеріалів відновленого провадження, а також додатково наданих сторонами доказів на підтвердження правомірності своїх вимог та заперечень. Суд також виходить з заявлених позовних вимог та наступних аргументів позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ в Жовтневому районі м. Луганська винесено податкові повідомлення-рішення від 17.08.2010 № /0 про доначислення ТОВ Укр-Імпекс податку на додану вартість у сумі 1000336,00 грн. і штрафних санкцій у сумі 1000336,00 грн. та № /0 про доначислення ТОВ Укр-Імпекс податку на прибуток у сумі 1250420,00 грн. і штрафних санкцій у сумі 960676,70 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту від 09.08.2010 № 1178/23/35555115 про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ Укр-Імпекс, код ЕДРПОУ 35555115, з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на прибуток за період з 01.07.2009 по 31.03.2010, і по податку на додану вартість за період з 01.07.2009 по 30.06.2010.

Вказані податкові повідомлення - рішення були отримані позивачем 18.08.2010.

Позивач зазначає, що відповідачем порушено строки проведення перевірки. При проведенні зазначеної перевірки ДПІ в Жовтневому районі м. Луганська не враховані вимоги Наказу ДПА України № 166 від 30.05.1997 зі змінами й доповненнями Про затвердження форми податкової декларації й Порядку її заповнення й подачі.

ТОВ Укр-Імпекс податкові декларації подавало у встановлений чинним законодавством строк, а дані документальних перевірок не свідчили про заниження або завищення сум податкових зобов'язань у податкових деклараціях.

Висновки акту перевірки не підтверджені документально, оскільки підставою для висновків про заниження сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 1000336,00 грн. і заниження податку на прибуток у сумі 1250420,00 грн. є дані допиту свідка ОСОБА_1 від 22.06.2010 про те, що він податкові накладні від ТОВ Компанія Рейтинг та інші документи не підписував, тому податкові накладні не можуть бути тими первинними документами, на підставі яких товариство мало право на формування податкового кредиту та валових розходів. Такі висновки, на думку позивача, є хибними, так як товари, отримані від ТОВ Компанія Рейтинг підтверджені накладними і оплачені шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку товариства. Податкові накладні, зазначені в акті перевірки мають всі необхідні реквізити, містять необхідні значення, підписи, печатки, заповнені відповідно до п.п.7.2 ст. 7 Закону України про ПДВ та включені до податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів:

У подальшому позивачем уточнено позовні вимоги та зазначено, що ТОВ Укр-Імпекс вищезазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувалися в адміністративному порядку та за результатами розгляду скарги ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську прийнято рішення про результати розгляду первинної скарги від 07.09.2010, згідно якого скасовано податкові повідомлення-рішення від 17.08.2010 № /0 в частині 625210,00 грн. застосованої штрафної санкції по податку на прибуток, в іншій частині зазначене податкове повідомлення - рішення залишене без змін, № /0 в частині 500168,00 грн. застосованої штрафної санкції по податку на додану вартість, а в Іншій частині зазначене податкове повідомлення - рішення залишене без змін. За результатами розгляду скарги ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.09.2010 №/1, відповідно до якого ТОВ Укр-Імпекс донараховано зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1000336,00 грн. основного платежу та штрафних санкцій в сумі 500168,00 грн. та № /1, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1250420,00 грн. основного платежу та 335466,70 грн. штрафних санкцій, тобто було зменшено розмір штрафних санкцій. (т.І а.с. 148)

На підставі вказаного, позивач просив суд визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17 серпня 2010 року № /0, № 001572310/0 та податкові повідомлення-рішення від 07 вересня 2010 року № /1, № /1.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник відповідача - Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області позовні вимоги не визнав, надав заперечення, зазначивши, що 08.07.2010 до ДПІ в Жовтневому районі м. Луганська надійшла постанова старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА в Луганській області у кримінальній справі № 02/10/9071 щодо призначення документальної невиїзної перевірки ТОВ Укр-Імпекс. На підставі вказаної постанови слідчого та наданих документів ТОВ Укр-Імпекс, які знаходились в матеріалах кримінальної справи, проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ Укр-Імпекс. Тому, посилання позивача на відсутність у податкового органу підстав для проведення невиїзної документальної перевірки безпідставні. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято за результатами проведеної перевірки ТОВ Укр-Імпекс та зафіксованих в акті допущених товариством порушень абз. 4 п.п.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств; п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість в частині неправомірного включення до складу валових витрат та податкового кредиту сум по накладним на придбання товарно матеріальних цінностей від ТОВ Компанія Рейтінг. Накладні, податкові накладні, отримані від ТОВ Компанія Рейтінг не приймаються до уваги оскільки директор ТОВ Компанія Рейтінг ОСОБА_2 їх особисто не підписував. Позаплановою перевіркою встановлено, що договір, укладений з ТОВ Компанія Рейтінг, є нікчемним у розумінні статей 203, 125, 216 та ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України, оскільки укладений без наміру викликати правові наслідки, що обумовлені ними та спрямовані на незаконне заволодіння майном держави у вигляді заниження обєкту оподаткування та несплати податків до бюджету. ТОВ Компанія Рейтінг не мало первинних ресурсів: персоналу, робочої сили, техніки, будівельних машин, механізмів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних та інших засобів, необхідних для здійснення господарської діяльності підприємства. В протоколі допиту свідка, ОСОБА_2 зазначено, що ТОВ Компанія Рейтінг зареєстровано його засновником ОСОБА_2 для отримання матеріальної винагороди, без наміру займатися підприємницькою діяльністю. Фактично всією господарською діяльністю займалась інша особа, первинні документи ОСОБА_2 не підписував.

06.12.2016 відповідачем надано додаткові заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких, зокрема, зазначено наступне (том ІІІ а.с.15,16).

Під час первинного розгляду даної справи Луганським окружним адміністративним судом та Донецьким апеляційним адміністративним судом в листопаді-грудні 2011 року ще не була остаточно розглянута Ленінським районним судом м. Луганська кримінальна справа № 1-409/12 по обвинуваченню ОСОБА_2, директора ТОВ «Компанія «Рейтінг» по ч. 2 ст. 205 КК України.

Судами першої та апеляційної інстанцій при задоволенні позовних вимог позивача у справі № 2а-6415/10/1270 проігноровано висновок експерта № 362/2 від 17.09.2010 почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис на первинних документах (податкових та видаткових накладних) виданих ТОВ «Компанія Рейтінг» на адресу ТОВ «Укр-Імпекс» від імені ОСОБА_2 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Суди надали перевагу висновку експерта судово-почеркознавчої експертизи від 12.09.2011 № 1577/02 , яка зроблена через рік після першої експертизи, у порівнянні з висновком експерта № 362/2 від 17.09.2010, так як судово-почеркознавча експертиза призначалась судом в рамках даної адміністративної справи, експериментальні та вільні зразки підпису ОСОБА_2В відбирались судом у судових засіданнях за участю представників сторін.

Однак, вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 07.02.2012 року у справі №1-409/12 ОСОБА_2, директора ТОВ «Компанія «Рейтінг», визнано винним в здійсненні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України та призначено йому покарання - два роки обмеження волі.

На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Справа розглядається в порядку, передбаченому ст.41 КАС України.

На підставі наданих сторонами доказів, суд встановив такі обставини справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Кабінету міністрів України від 04.11.2015 № 892 Про деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби з метою реалізації п.2 зазначеної постанови було прийнято рішення утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби, реорганізувавши шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби (том ІІ а.с.207).

Відповідно до наказів Державної фіскальної служби України від 24.02.2016р. № 166, від 18.04.2016р. № 331 Про затвердження у новій редакції положень про деякі територіальні органи ДФС у Луганській області Луганська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області (далі ОДПІ) є правонаступником всіх прав та обов'язків ДПІ у Жовтневому районі ГУ ДФС у Луганській області.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 25.04.2016 № 1 003 854 зареєстровані зміни до установчих документів юридичної особи Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (том ІІ а.с.208,209).

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Укр Імпекс є юридичною особою () (т. І а.с. 174, 175, 210, том ІІ 91-98).

ТОВ Укр-Імпекс є платником податку на додану вартість та, у період спірних павовідносин, знаходився на податковому обліку в ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську, що не заперечують сторони по справі.

На підставі наказу від 28.07.2010 № 383, направлення від 28.07.2010, виданого ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську, у період з 28.07.2010 по 09.08.2010 проведено невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Імпекс, код за з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.07.2009 по 31.03.2010 та податку на додану вартість за період з 01.07.2009 по 30.06.2010. За результатами перевірки складено акт від 09.08.2010 за № 1178/23/35555115, який підписано посадовими особами позивача та відповідача. (т. ІІ а.с. 18-33).

В акті пеервірки зазначено, що ТОВ «Укр-Імпекс» сформувало валові витрати за період з 01.07.2009 по 31.03.2009 у розмірі 5001682 грн. за господарськими відносинами з ТОВ «Компанія Рейтінг».

В акті перевірки зазначено, що директор ТОВ Компанія Рейтінг - ОСОБА_2, згідно протоколу допиту свідка від 22.06.2010 надав пояснення про те, що він здійснив реєстрацію ТОВ Компанія Рейтінг за грошову винагороду, після чого передав печатки та всі реєстраційні документи невідомим особам. ОСОБА_2 особисто ніяких фінансово господарських операцій від ТОВ Компанія Рейтінг не здійснював, податкових накладних та інших первинних документів з продажу товарів ТОВ Компанія Рейтінг не складав та не підписував та зовсім ніякої діяльності як директор від ім`я ТОВ Компанія Рейтінг не здійснював.

Використовуючи дані вказаного протоколу допиту ОСОБА_2 ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську встановлено порушення підприємством абз. 4 п.п.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на 1250420,00 грн., у тому числі за 4 квартал 2009 року на суму 853827 грн., за 1 квартал 2010 року на суму 396593 грн., та порушення п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 100036,00 грн., у тому числі за жовтень 2009 року 167144,00 грн., за листопад 2009 року 62970,00 грн., за грудень 2009 року 282074,00 грн., за січень 2010 року 195808,00 грн., за лютий 2010 року 68472,00 грн., за березень 2010 року 223868,00 грн.

На підставі акту перевірки від 09.08.2010 за № 1178/23/35555115 ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську винесено податкове повідомлення рішення № /0 від 17 серпня 2010 року, яким, у звязку з виявленими порушеннями абз. 4 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, ТОВ Укр-Імпекс визначено податкові зобовязання з податку на прибуток у загальній сумі 2211096,70 грн., у т.ч. за основним платежем 1250420,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 960676,70 грн. (т. ІІ а.с. 17).

Також, на підставі зазначеного акту перевірки ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську винесено податкове повідомлення рішення № /0 від 17 серпня 2010 року, яким, у звязку з виявленими порушеннями п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, ТОВ Укр-Імпекс визначено податкові зобовязання з податку на додану вартість у загальній сумі 2000672,00 грн., у т.ч. за основним платежем 1000336,00 грн., за штрафними санкціями 1000336,00 грн. (т.ІІ а.с. 16)

Вказані податкові повідомлення-рішення ТОВ Укр-Імпекс оскаржило в порядку апеляційного узгодження до ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську (том ІІ а.с.34-36).

За результатами розгляду первинної скарги ТОВ Укр-Імпекс ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську прийнято рішення від 07.09.2010, відповідно до якого скасовано податкове повідомлення рішення від 17.08.2010 № /1 в частині 625210 грн. застосованої штрафної санкції по податку на прибуток, а в ішій частині зазначене податкове повідомлення рішення залишено без змін; скасовано податкове повідомлення рішення від 17.08.2010 № /1 в частині 500168,00 грн. застосованої штрафної санкції по податку на додану вартість, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення рішення залишено без змін (т.І а.с. 60-69, том ІІ а.с.37-42).

ТОВ Укр Імпекс подано до ДПІ в Жовтневому районі подано податкові декларації з податку на прибуток підприємств за 3 квартали 2009 року, за 2009 рік, за І квартал 2010 року, за півріччя 2010 року (т.ІІ а.с.65-72).

ТОВ Укр Імпекс подано до ДПІ в Жовтневому районі податкові декларації з податку на додану вартість за липень 2009, розрахунок суми бюджетного відшкодування за липень 2009 року, розшифровку податкових зобов язань та податкового кредитув розрізі контрагентів за 2009 рік, довідку щодо залишку суми відємного значення попередніх податкових періодів за липень 2009, заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за липень 2009 року, знгачення, а також уточнюючий розрахунок податкових зобовязань за листопад 2009, розрахунок суми бюджетного відшкодування за липень, листопад 2009, довідку щодо залишку суми відємного значення попередніх податкових періодів за липень, листопад 2009 року, податкову декларацію за серпень 2009 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування за серпень 2009 року, розшифровку податкових зобов язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за серпень 2009 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування від 17.09.2009, довідку щодо залишку суми від ємного значення попередніх податкових періодів за серпень 2009 року, заява про повернення суми бюджетного відшкодуванняза серпень 2009 року, уточнюючий розрахунок за вересень 2009 року, розшифровку податкових зобов язань за липень, вересень 2009 року (т.ІІ а.с.73-87).

Вироком Ленінського районного суду м.Луганська від 07.02.2012 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбачегого ч.1 ст.367 КК України, призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі. У вироку суду встановлено, що (мовою оригінала) «ОСОБА_1 в конце ноября 2008 года, находясь в г. Луганске, без цели занятия предпринимательской деятельностью, по просьбе малознакомого мужчины, за обещанное денежное вознаграждение в размере 1000 гривен, дал согласие на регистрацию на свое имя предприятия юридического лица ООО «Компания «Рейтинг», …согласившись на предложение представляться за денежное вознаграждение в качестве учредителя и директора ООО «Компания «Рейтинг» в налоговых и иных контролирующих органах, ОСОБА_1; так же следуя указаниям третьего лица, зарегистрировал ООО «Компания «Рейтинг»в качестве плательщика налогов, в том числе и плательщика налога на добавленную стоимость в Ленинской МГНИ в г. Луганске, передав все полученное в налоговых органах третьему лицу. Кроме того, следуя указаниям третьего лица, ОСОБА_1 открыл счета ООО «Компания «Рейтинг» № 01 в филиале АБ «Энергобанк»и № 9301 в филиале АБ «Пивденный»в г. Луганске, незаконно передав ей право распоряжаться данными счетами. В последующем, учредительные документы ООО «Компания «Рейтинг»и счета в банковских учереждениях использовались неустановленными лицами для придания видимости законности финансово-хозяйственной деятельности ООО «Компания «Рейтинг», а печать предприятия использовалась для заверения документов обязательной налоговой отчетности, систематически подаваемой в ГНИ по месту регистрации, а так же заверения оригиналов документов, передаваемых иным субъектам хозяйственной деятельности для незаконного формирования налогового кредита по налогу на добавленную стоимость и налоговых расходов» (том ІІ а.с.101-103).

З копії протоколу допиту обвинуваченого від 16.08.2010, який також не є завіреним належним чином, оригінал до суду не надано, ОСОБА_2 надано аналогічні пояснення (том ІІ а.с.99,100).

Позивачем надано копії адвокатського запиту від 08.09.2011 та висновку судового експерта ОСОБА_3, з яких вбачається, що на адвокатський запит щодо надання висновку експертного дослідження, судовим експертом ОСОБА_4 проведено експертизу, відповідно до якої зроблено такі висновки: висновки акту ДПІ № 1178 документально не підтверджені, посилань на первинні документи, достоменно підтверджуючі порушення, не мають та засновані на даних протоколу допиту свідка, що суперечить вимогам "Порядку оформлення результатів невиїзних, документальних виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 № 327. Висновки є умовними, якщо вони надані з урахуванням показань ОСОБА_2 Нормативні акти, якими встановлено порядок видачі, заповнення податкових накладних і відповідальність встановлено законодавчими актами України. Операції з отримання матеріальних цінностей, які здійснюються між ТОВ "Укр - Імпекс" та ТОВ «Компанія Рейтінг» за період з 01.10.2009 по 05.02.2010 підтверджено документально та безтованими вони не є. Висновки акту перевірки № 1178/23/35555115 від 09.08.2010 складено ДПІ у Жовтневому районі м.Луганська про заниження податку на прибуток на суму 1250420 грн. та заниження податку на додану вартість на суму 1000336 документально не підтверджено. Матеріальна шкода, яка викладена у висновках акту № 1178/23/35555115 від 09.08.2010 щодо заниження податку на прибуток на суму 1250420 грн. та заниження податку на додану вартість на суму 1000336 документально не підтверджено (том ІІ а.с.104-125).

Вищевказані документи надані суду в копіях, які не завірені належним чином, оригіналів вказаних документів суду не надано, тому вони не можуть бути взяті до уваги судом як належні та допустимі докази у розумінні положень КАС України.

Згідно з копією акту інвентаризації від 26.06.2013, що складено підприємством Перевальської виправної колонії № 15 (підрядчик) та ТОВ «УКр - Імпекс» (замовник) підтверджується наявність виробничого обладнання, устаткування та інструмента які замовник надавав в тимчасове користування підряднику на термін дії договору № 37-11 від 13.04.2011 та які є власністю замовника (том ІІ а.с.136,137).

Даний документ не може бути належним доказом підтвердження наявності виробничого обладнання, устаткування та інструмента, яке було придбано ТОВ «Укр-Імпекс» у ТОВ «Компанія Рейтінг», оскільки не можливо встановити, чи дійсно, вказане в акті інвентаризації найменування обладнання, було придбано у період 2 півріччя 2009 року по 1 квартал 2010 року. Також слід зазначити, що згідно акту перевірки (том ІІ а.с.26-27) у вказаний період ТОВ «Укр-Імпекс» придбало у ТОВ «Компанія Рейтінг» пакети ПП, пакети ПЕ м/рул, пакети ПЕ, фартуки ПЕ, перчатки ПЕ та інші ТМЦ, та відсутні будь-які дані щодо придбання у вказаний період обладнання, зазначеного в акті інвентаризації від 26.06.2013.

За таких же обставин не можуть бути належними доказами здійснення адміністративно-господарських операцій між ТОВ «Укр-Імпекс» у ТОВ «Компанія Рейтінг» надані представником позивава копії:

- протоколу вилучення від 28.07.2010, згідно з яким здійснено вилучення документів, зазначених у постанові про провадження вилучення від 27.07.2010 у приміщенні Перевальської виправної колонії № 15 (том ІІ а.с.138-150), укладений 26.06.2013 між ТОВ «Укр Імпекс» та ДП «Підприємство Перевальської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області № 15»;

- договір № 96Г-13 відповідального зберігання з обмеженим правом користування;

- договір підряду № 86Г-13 на виконання робіт з виготовлення полімерної продукції (том ІІ а.с.151-162);

- виданий на виконання вищевказаного договору підряду № 86Г-13 від 26.06.2013 акт прийому передачі виробничого обладнання, устаткування та інстумента (балансовою вартістю), які замовник надавав в тимчасове користування на умовах договору № 86Г-13 від 26.06.2013 виконавцю (том ІІ а.с.163,164).

Крім того, ідентифікувати товар, а саме: лінію для виробництва пакетів, екскудера, перемьотнорезальну машину, лінію виробництва перчаток, обладнання для виробництва пакетів, який було придбано ТОВ «Укр-Імпекс» у ТОВ «Компанія Рейтінг», та який, за доводами представника позивача, було передано в тимчасове користування ДП «Підприємство Перевальської виправної колонії Державного департаменту України з питань виконання покарань» відповідно до акту передачі неможливо без наявності оригіналов подактових накладних, актів прийому-передачі за договорм купівлі-продажу та іншими первинними документами.

Слід зазначити, що спірні правовідносини виникли до набрання чиності Подактового кодексу України, а тому судом при прийнятті судового рішення затосовуються норми законодавсвтва, які були чинні під час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1.7 ст. 1 Закону України Про податок на додану вартість, чинного на час декларування позивачем спірних сум податку на додану вартість, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 вказаного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п.п. 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР Про оподаткування прибутку підприємств об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з п. 4.3 цього Закону, на суму валових витрат платника податку, визначених ст. 5 цього Закону, та суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Пунктом 5.1 ст. 5 зазначеного Закону передбачено, що валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат зокрема включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3. та 5.7. цієї статті (п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5).

Згідно підпункту 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 зазначеного Закону датою збільшення валових витрат вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на

оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з

каси платника податку;

- або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Частиною 2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні встановлено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Згідно з абзацу 2 загальних положень Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів від 30.11.1999 № 291, План рахунків бухгалтерського обліку є переліком рахунків і схем реєстрації та групування на них фактів фінансово-господарської діяльності (кореспонденція рахунків) у бухгалтерському обліку.

Відповідно до Закону України Про оподаткування прибутку підприємств до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3, 5.7 цієї статті.

Підпунктом п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств передбачено, що до складу валових витрат не включаються витрати на: виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п.п. 6.4.1. п. 6.4 с. 6 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі Закон 2181) податкове повідомлення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу внаслідок їх адміністративного оскарження.

Пунктом 9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 29 від 11.12.1996, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.1996 за № 723/1748, передбачено, що у разі скасування в певній частині раніше прийнятого рішення органу державної податкової служби про нарахування суми податкового зобов'язання (пені та штрафних санкцій) або податкового боргу, раніше надіслане податкове повідомлення або податкова вимога вважаються відкликаними від дня отримання платником податків нового податкового повідомлення або відповідної податкової вимоги, що містить нову суму податкового зобов'язання (податкового боргу).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Необхідність підтвердження. господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704 та статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Аналіз реальності господарських операцій може здійснюватися на підставі даних податкового та бухгалтерського обліку платника податків та інших обставин, в тому числі реального економічного змісту господарських операцій та підтвердження їх первинними документами (податковими та видатковими накладними тощо).

Податкова накладна виписується у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту: відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; порушення порядку заповнення податкової накладної; податкова накладна виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Таким чином, належними доказами права покупця на віднесення сум податку на додану вартість є належним чином оформлені бухгалтерські документи податкові накладні, які у свою чергу не були надані представником позивача у судове засідання.

Крім того, під час нового розгляду справи відповідачем було надано вирок Ленінського районного суду міста Луганська від 07 лютого 2012 року у справі №1-409/12 (том ІІ а.с.102-103). У вироку суду встановлено, що (мовою оригінала) «… На стадии досудебного следствия, и в суде ОСОБА_1 вину признал частично пояснив, что он не имел намерения и не создавал субъект предпринимательской деятельности (юридического лица) с целью прикрытия незаконной деятельности или осуществления видов деятельности, в отношении которых имеется запрет. Создавал предприятие ООО «Компания «Рейтинг» с целью ведения законной предпринимательской дельности. Передавая документы и печать предприятия неустановленному лицу по имени Лена, ОСОБА_1 считал, что данное лицо будет вести законную предпринимательскую деятельность от имени ООО «Компания «Рейтинг». Каких либо доказательств того, что ОСОБА_1 создавал ООО «Компания «Рейтинг» с целью прикрытия незаконной деятельности или осуществления видов деятельности, в отношении которых имеется запрет, а также доказательств того, что ОСОБА_1 знал о том, что печать и документы ООО «Компания «Рейтинг» использовались с целью прикрытия незаконной деятельности или осуществления видов деятельности, в отношении которых имеется запрет, суду не представлено.»

Таким чином, даним вироком суду встановлено, що директор контрагенту позивача ТОВ «Компанія Рейтинг» ОСОБА_2 підписував документи, які надавалися йому третіми особами, без усвідомлення наслідків своїх дій, отже його підписи в первинних бухгалтерських документах не можуть свідчити про фактичність (реальність) господарських операцій, на підтвердження яких вони складалися.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

На час нового розгляду справу з урахуванням відновлення її матеріалів лише в частині наданих сторонами та процесуальних документів, суд не має обєктивної можливості повністю встановити зміст та реальність господарських операцій позивача, що зазначені в копії акту перевірки, через відсутність первинних документів, які надані лише в тому обємі, що зберіглися у сторін.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07 вересня 2010 року № /1, № /1 взагалі відсутні в матеріалах справи.

Також, неможливо встановити зміст усіх господарських операцій поставки, за якими сформовані оспорюванні валові витрати та податковий кредит, аналізувати договірні умови поставки, встановлювати фактичний порядок поставки, обсяги товару (зміст послуг), мету придбання, належним чином досліджувати первинні бухгалтерські документи, складені під час здійснення господарських операцій, зясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій поставки, обсяг та оцінити такі докази кожний окремо та у їх сукупності, у звязку з їх відсутністю. Тому суд не має обєктивної можливості виконати вимоги Вищого адміністративного суду щодо розгляду цієї справи, а саме: всебічно і повно перевірити доводи, на яких грунтуються вимоги та заперечення сторін, належним чином їх оцінити, вирішити, чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, зясувати результат розгляду кримінальної справи, на яку посилається відповідач, та зясувати, чи стосується кримінальна справа обставин щодо взаємовідносин контрагента з позивачем, зокрема у межах поставки товару (послуг), реальність яких оспорена податковим органом.

Оскільки надані стороною позивача докази не доводять реальності господарських операцій, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Імпекс.

У зв'язку із відмовою в задоволені позовних вимог, з урахуванням ст.94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Імпекс до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 серпня 2010 року № /0, № 001572310/0 та податкових повідомлень-рішень від 07 вересня 2010 року № /1, № /1, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 31 січня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5