Справа № 822/450/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/450/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіСалюка П.І.
при секретаріДубіній Н.Ю.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 18 січня 2017 року №60 "Про проведення фактичної перевірки".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказ №60 від 18 січня 2017 року Головного управління ДФС у Хмельницькій області про проведення фактичної перевірки магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" прийнятий в період дії мораторію на проведення перевірок, а також з порушенням норм чинного законодавства України, що є підставою для його скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та просили відмовити в їх задоволенні. Зазначили, що оскаржений наказ є законним та обґрунтованим, винесеним відповідно до вимог чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін, провівши допит свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх єдності взаємному зв'язку та сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 17 січня 2017 року на ім'я в. о. начальника Головного управління ДФС у Хмельницькій надійшла скарга споживача, а саме скарга фізичної особи ОСОБА_4 про порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій під час придбання товару без видачі фіскального чеку в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою: АДРЕСА_1, (в приміщенні торгівельного центру "Оазис").

18 січня 2017 року в. о. начальника Головного управління ДФС у Хмельницькій області видано наказ №60 про проведення фактичної перевірки в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3.

18 січня 2017 року в. о. начальника Головного управління ДФС у Хмельницькій області видано направлення на перевірку №67 та №68.

З наказу від 18 січня 2017 року №60 та направлень на перевірку від 18 січня 2017 року року №67 та №68 випливає, що підставою для проведення фактичної перевірки зазначено п.п. 20.1.10. п. 20.1. ст.20, п.75.1. ст.75, п.п.80.2.3. п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Згідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.2. п.75.1, ст.75 документальною (плановою - позаплановою) перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За правилами п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством поряку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб'єктом господарювання в установленим законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Як встановлено судом та зазначено вище, підставою для видачі наказу про проведення фактичної перевірки стало письмове звернення споживача, а саме скарга фізичної особи про порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій під час придбання товару без видачі фіскального чеку.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 Податкового кодексу України.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що всупереч п.81.1 Податкового кодексу України в оскарженому наказі про проведення фактичної перевірки не зазначено реквізитів платника податку, який перевіряється та період діяльності що перевіряється.

Однак таке твердження позивача суд вважає необґрунтованим, оскільки в даному випадку фактична перевірка проведена за місцем фактичного здійснення платником податків господарської діяльності, а не за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця.

Таким чином, в наказі на проведення перевірки зазначено лише адресу об'єкта перевірки, так як його було видано на підставі заяви споживача та доданих документів на підставі яких встановити реквізити ФОП не виявлялось можливим, оскільки в додатках до вказаної заяви було додано квитанцію, яка містить лише назву магазину та його адресу, а тому встановлення реквізитів ФОП, який зареєстрований у м. Дрогобич Львівської області по назві та адресі вказаного магазину стало можливо лише після виїзду посадових осіб за місцем розташування вказаного магазину.

Відносно доводів позивача про не зазначення періоду діяльності, який буде перевірятись, суд зазначає що, виходячи з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності (1095 днів) для контролюючого органу у випадку самостійного визначення ним сум грошових зобов'язань. Отже фактичною перевіркою, до якої позивач не допустив посадових осіб відповідача, охоплюється період, який не перевищує 1095 днів.

Суд також критично оцінює твердження позивача про те, що зазначений наказ не містить посилання погодження з Державною регуляторною службою відповідно до Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 1728 - VIII від 03 листопада 2016 року, тому що, відповідно до ст.6 даного Закону дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та його територіальними органами.

Також необґрунтованою є позиція позивача стосовно застосування до даних правовідносин Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05 квітня 2007 року, оскільки фактичні перевірки не відносяться до позапланових заходів в розумінні даного Закону.

Стосовно проведення перевірки в період дії мораторію суд звертає увагу на те, що пунктом 3 Розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71- VIII від 28 грудня 2014 року, передбачено обмеження проведення перевірок в період 2015 - 2016 років, в той час, як спірний наказ на проведення фактичної перевірки було видано 18 січня 2017 року, що не входить до меж зазначеного періоду дії мораторію.

Крім того, аналіз практики Вищого адміністративного суду України виходить з того, що оцінка правомірності наказу на проведення податкової перевірки повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки. Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки

Такий висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.07.2014 року у справі К/800/19335/13.

Отже, суд приходить до переконання про те, що наказ Головного управління ДФС у Хмельницькій області №60 від 18 січня 2017 року містить всі необхідні реквізити, передбачені для проведення фактичної перевірки відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 є безпідставними та необґрунтованими.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в процесі судового розгляду справи суд встановив факти, які свідчать про правомірність дій Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо винесення оскарженого наказу про проведення фактичної перевірки №60 від 18 січня 2017 року в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_1, відтак позовні вимоги про його скасування не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 160-163, 254 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування наказу про проведення перевірки залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01 березня 2017 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк