Справа № 2-а-3936/10/2170
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 р.Справа № 2-а-3936/10/2170

Категорія:8.2.4Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Турецької І.О.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні на постанову ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 до ДПІ у м. Херсоні про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати нечинним та скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_1 від 22.02.2010 року.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач дійшов помилкового висновку про необхідність внесення місця реалізації алкогольних та тютюнових виробів до Єдиного державного реєстру, адже згідно чинного законодавства до реєстру мають бути внесені лише місця зберігання такого виду продукції.

Постановою ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з неповним зясуванням всіх обставин справи та порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі зясовано, що рішенням ДПІ від 22.02.2010року № НОМЕР_1 до позивача застосована штрафна санкція в сумі 3400 грн. за зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Підставою для винесення даного рішення став акт перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліценцій від 11.02.2010 року № 0018860, з якого вбачається, що в порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»в належному позивачеві магазині «Міні- Маркет»до 20.01.2010 року здійснювалась реалізація та зберігання алкогольних напоїв без наявності довідки про внесення місця зберігання цих напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент внесення змін до Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом ДПА України від 28.05.2002року № 251, а саме, станом на 23.10.2010 року, позивач здійснював реалізацію та зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв та тютюнових виробів у складському приміщенні, розташованому по проспекту 200 років Херсону, 32 на підставі свідоцтва про реєстрацію місця зберігання алкогольних напоїв від 13.08.1997 року № 15-3/37.

Проте колегія суддів такий висновок вважає помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(далі ЗУ №481/95-BP) в редакції, яка діяла на момент перевірки, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, номера свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

До заяви додаються нотаріально засвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, виданої заявнику, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

На виконання вищенаведених вимог ЗУ №481/95-BP наказом ДПА України від 28.05.2002р. № 251 був затверджений Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання (надалі-Порядок), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 р. за № 670/6958.

Наказом ДПА України від 07.09.2009 р. № 489, який набув чинності з 23.10.2009р., до Порядку були внесені зміни, відповідно до яких суб'єкти підприємницької діяльності повинні вносити до Єдиного реєстру місця зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв або тютюнових виробів, шляхом подання заяви до регіонального управління Департаменту за місцезнаходженням місця зберігання.

Аналіз наведених вище положень законодавства свідчить про те, що, починаючи з 23.10.2009 р., субєкти господарювання повинні були вносити до Єдиного реєстру всі місця зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв або тютюнових виробів.

В наданих позивачем ліцензіях на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами зазначено наступне місце здійснення діяльності: м.Херсон, на розі пр-ту 200 річчя Херсона та вул. 49 Гвардійської Дивізії, магазин Міні-Маркет.

Аналогічна адреса вказана і у витягу про реєстрацію права власності позивача на вищевказаний магазин.

Довідки про внесення позивачем до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів за вищевказаною адресою отримані останнім 20.01.2010 року.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач здійснював реалізацію та зберігання алкогольних напоів та тютюнових виробів в місці, не внесенному до Єдиного державного реєстру, до отримання відповідних довідок.

Таким чином податковий орган дійшов обгрунтованого висновку, що позивач несвоєчасно вніс місце зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного державного реєстру і отримав відповідні довідки, оскільки зміни до Порядку, внаслідок яких у позивача виник такий обовязок, набули чинності 23.10.2009 р., а фактично позивач вніс місце зберігання до Єдиного державного реєстру та отримав відповідні довідки лише 20.01.2010р.

Цей факт свідчить про те, що до 20.01.2010р. позивач порушував вимоги ст.15 Закону №481/95-BP, а відтак повинен нести відповідальність за це порушення.

Посилання суду першої інстанції на свідоцтво про реєстрацію місця зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв та тютюнових виробів, видане позивачу ОСОБА_3 Державною податковою адміністрацією 13.08.97р. за №15-3/37, згідно якого роздрібні партії алкогольних напоїв та тютюнових виробів всіх видів будуть зберігатися в складському приміщенні, розташованому у м. Херсоні по пр-ту 200 років Херсону, 32, колегія суддів вважає помилковим, оскільки зазначене місце не є тотожним місцю зберігання алкогольних та тютюнових виробів, вказаним у довідці від 20.01.2010 року.

Колегія суддів вважає, що зміна статусу, назви та адреси місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів передбачає обовязкове внесення відповідних змін в Єдиному державному реєстрі, чого позивач вчасно не зробив.

Відповідно до п.9 ст.17 ЗУ №481/95-BP за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених жо Єдиного реєстру, передбачена відповідальність у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться у такому місці зберігання, але не менше 1700 грн.

Оскільки позивач зберігав у місці, не внесенному до Єдиного реєстру як алкогольні напої, так і тютюнові виробі, відповідач правомірно застосував до нього штрафну санкцію у розмірі 3 400 грн.

Зважаючи на все вище викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та скасувати судове рішення із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище мотивів.

Керуючись: ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст.207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні задовольнити.

Постанову ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 до ДПІ у м. Херсоні про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій скасувати, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

(повний текст постанови виготовлено 02.03.2012 року)

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

ОСОБА_2.