Справа № 816/222/17
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м.ПолтаваСправа № 816/222/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гриценка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 січня 2017 року №/7.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Стверджував, що на день винесення податкового повідомлення-рішення, зобов'язання встановлені частиною третьою статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" стосується лише суб'єктів господарювання, які отримали ліцензію на оптову торгівлю алкогольними напоями, в той час як позивач має ліцензію на роздрібну торгівлю.

Відповідач проти позову заперечував вказуючи на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, складеного за результатами фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. Наполягав на тому, що під час проведення перевірки встановлені факти подання звітів форми №1-РА з недостовірними даними за серпень, вересень, жовтень 2016 року, що в свою чергу є безумовною підставою для застосування фінансових санкцій у розмірі 51000 грн. (по 17000 грн. за кожен звіт).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець 14 лютого 2006 року, номер запису 2 008790 та перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ (а.с. 9).

Позивач має Ліцензію Головного управління ДФС у Київській області на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_2, терміном дії з 25 квітня 2016 року по 24 квітня 2017 року (а.с. 12).

Як слідує із додатку до Ліцензії за позивачем зареєстровано контрольно-касовий апарат №, марки 304Т, заводський номер ТР, виробник ПрАТ "Резонанс", місце торгівлі: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

09 грудня 2016 року Головним управлінням ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку ресторана "Хутірець", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 суб'єкта господарської діяльності - ОСОБА_3.

В ході проведеної перевірки встановлені факти подання звітів форми №1-РА з недостовірними даними за серпень, вересень, жовтень 2016 року.

За результатами перевірки 14 грудня 2016 року складено акт №3166/1000/14/ (а.с. 42-43) за висновками якого ФОП ОСОБА_3 порушено пункт 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", статей 11, 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", наказу Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 "Про затвердження форми звіту №1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі".

Листом від 16 грудня 2016 року №12392/7/10-36-14-06-16 (а.с. 59) Головним управлінням ДФС у Київській області направлено до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області для розгляду та прийняття рішення матеріали перевірки ФОП ОСОБА_3

За результатами розгляду отриманих документів, на підставі акту перевірки від 14 грудня 2016 року №3166/1000/14/ Кременчуцькою ОДПІ складено 05 січня 2017 року податкове повідомлення-рішення №/7 (а.с. 11), яким до ФОП ОСОБА_3, згідно абзацу 18 частини 2 статті 17 розділу 5 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано штрафні санкції в розмірі 51000 грн.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням - рішенням у зв'язку із чим оскаржив його до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню - рішенню, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають, зокрема право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пункт 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як слідує з матеріалів справи Головним управлінням ДФС у Київській області 09 грудня 2016 року розпочато проведення фактичної перевірки ресторана "Хутірець", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 суб'єкта господарської діяльності - ОСОБА_3

В ході проведеної перевірки встановлені факти подання звітів форми №1-РА з недостовірними даними за серпень, вересень, жовтень 2016 року.

Відповідно до частини тринадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з частиною третьою статті 16 Закону №481/95 (в редакції на момент проведення перевірки) суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (у тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 затверджено, зокрема, Порядок заповнення форми звіту №1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі", Порядок заповнення форми звіту №1-РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі", а також форму таких звітів

Вказаний наказ набрав чинності 22 квітня 2016 року.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Порядку заповнення форми звіту № 1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі (далі - Звіт) подають суб'єкти господарювання, які одержали ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органів ДФС за основним місцем обліку суб'єкта господарювання.

Як встановлено судом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 подано до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі:

- за серпень 2016 року у якому по рядку 59 вказано мінусовий залишок на початок звітного місяця (-0,0009) та по рядку 63 вказано мінусовий залишок на початок звітного місяця (-0,000015) та на кінець звітного місяця (-0,00002) (а.с. 22-23),

- за вересень 2016 року у якому по рядку 63 вказано мінусовий залишок на початок звітного місяця (-0,00002) та на кінець звітного місяця (-0,00002) (а.с.25-16),

- за жовтень 2016 року у якому по рядку 36 вказано мінусовий залишок на кінець звітного місяця (-0,000225) (а.с. 28-29).

Як слідує з письмових пояснень представника позивача при заповненні вищевказаних звітів були допущені арифметичні помилки при підрахунку у зв'язку із чим невірно вказано залишки на початок та кінець звітних місяців, які були виправлені при поданні наступних звітів (а.с. 46).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 18 частини другої статті 17 Закону №481/95 передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

У зв'язку із встановленими під час перевірки невідповідностями даних у звітах №1-РА Кременчуцькою ОДПІ 05 січня 2017 року складено податкове повідомлення-рішення №/7, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 51000 грн. по 17000 грн. за кожен місяць у якому встановлено невірне відображення відомостей про обсяги обігу алкогольних напоїв.

Разом з тим, суд не може погодитися із обгрунтованістю прийнятого рішення виходячи із наступного.

Державною регуляторною службою України 04 липня 2016 року прийнято рішення №8 "Про необхідність усунення Міністерством фінансів України порушень принципів державної регуляторної політики згідно з вимогами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Рішенням Державної регуляторної служби України №8 від 04 липня 2016 року встановлено, зокрема, що відповідно до Закону України "Про адміністративні послуги" від 06 вересня 2012 року №5203-VI адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону (далі - Закон №5203-VI).

Тобто, за визначеними Законом №5203-VI ознаками, ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами є адміністративною послугою. У свою чергу, Законом №5203-VI, визначено, що суб'єкт надання адміністративної послуги не може вимагати від суб'єкта звернення документи або інформацію, що перебувають у володінні суб'єкта надання адміністративних послуг або у володінні державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ або організацій, що належать до сфери їх управління.

Також зазначено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, і мають ліцензію на цей вид діяльності, підпадають під сферу дії Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР).

Так, відповідно до пункту 7 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов'язані, зокрема, подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку.

Механізм передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків РРО до органів Державної фіскальної служби регулюється Порядком, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 2012 року №1057, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2012 року за № 1744/22056.

Ураховуючи зазначене, органи Державної фіскальної служби - Головні управління Державної фіскальної служби в областях та м. Києві, які є надавачами адміністративної послуги з видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, фактично володіють у повному обсязі інформацією про обсяги та конкретизацію по класифікації товарів, проданих суб'єктами господарювання, що здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Таким чином, з моменту набуття чинності Законом України "Про адміністративні послуги" вимога щодо подання звітності, яка передбачена формами звіту № 1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та № 1-РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі" наказу Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 суперечить обов'язковим принципам державної регуляторної політики, як:

доцільності - обґрунтованої необхідності державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми;

збалансованості - забезпечення у регуляторній діяльності балансу інтересів суб'єктів господарювання, громадян та держави;

ефективності - забезпечення досягнення внаслідок дії регуляторного акта максимально можливих позитивних результатів за рахунок мінімально необхідних витрат ресурсів суб'єктів господарювання, громадян та держави.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись частиною третьою статті 27 Закону України від 11 вересня 2003 року №1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", ДРС України зазначеним рішенням запропонувала Міністерству фінансів України внести зміни до наказу від 11 лютого 2016 року №49 у частині скасування необхідності подання звітності, передбаченої формами звіту № 1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та № 1-РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі".

Рішення підлягає виконанню у двомісячний строк з дня його прийняття у порядку підготовки проекту регуляторного акту про внесення змін до наказу № 49.

У разі невиконання рішення уповноваженого органу про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики або неоскарження цього рішення органом виконавчої влади протягом встановленого строку, дія наказу Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 "Про затвердження форми звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення", щодо якого було прийнято рішення №8 ДРС України, зупиняється Законом в частині затвердження форм звітів №1-РТ та №1 -РА та порядку їх заповнення наступного дня з дня закінчення строку виконання такого рішення.

Проте, 10 листопада 2016 року ДРС України на веб-сайті "Урядового кур'єра" повідомила, що враховуючи те, що Міністерством фінансів України не виконано рішення Державної регуляторної служби України у встановлений строк та не оскаржено відповідним органом виконавчої влади, виходячи зі змісту повноважень Державної регуляторної служби України, регламентованих частиною сьомою статті 28 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", дію форм звітів № 1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі" та № 1-РТ "Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі" та порядків їх заповнення, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 "Про затвердження форми звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" зупинено з 05 вересня 2016 року (джерело: http://ukurier.gov.ua/uk/articles/derzhavna-regulyatorna-sluzhba-0911/).

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що прийняття рішень, вчинення дій повинно здійснюватися пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Принцип пропорційності зокрема передбачає, що:

- здійснення повноважень, як правило, не повинно спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, які заплановано досягти;

- якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження повинні бути виправдані необхідністю досягнення більш важливих цілей;

- несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень, повинні бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;

- для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш "шкідливі" засоби.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від от 6 лютого 2001 року (заява № 41205/98) по справі "Tammer v. Estonia" підкреслив, що "в межах своєї наглядової юрисдикції Суд повинен розглянути оскаржуване втручання у світлі всієї справи… Зокрема, Суд має визначити, чи було втручання у цій справі "пропорційним правомірній меті" та чи були підстави, наведені державними органами влади на виправдання даного втручання, "відповідними й достатніми".

Таким чином, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.

Суд звертає увагу, що Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області прийняло оскаржуване рішення від 05 січня 2017 року №/7, згідно з яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) у загальному розмірі 51000 грн.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню принцип пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, оскільки розмір штрафних санкцій є надмірним за порушення, яке має суто формальний характер та не змогло призвести до порушення публічного інтересу в розмірах співмірних застосованій санкції.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі Khristov v. Ukraine (заява №24465/04) наголошував на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (рішення у справі Brumarescu v. Romania).

Порушення принципів доцільності, збалансованості та ефективності наказу Міністерства фінансів України №49 від 11 лютого 2016 року, як обов'язкових принципів державної регуляторної політики свідчить на користь висновків суду про неспіврозмірний розмір штрафних санкцій за порушення, суть якого полягає у поданні з арифметичними помилками, які визнані до того ж позивачем, формальної звітності про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів у роздрібній мережі при тому, що територіальні органи Державної фіскальної служби України в он-лайн режимі володіють всією інформацією про обсяги та конкретизацію по класифікації товарів, проданих суб'єктами господарювання, що здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Варто також зазначити, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20 грудня 2016 року №1791-VIII статтю 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" доповнено частиною дев'ятнадцятою такого змісту: Штрафи за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, передбачені абзацом вісімнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовуються до суб'єктів господарювання, які отримали ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, з дати виникнення зобов'язання щодо подання такого звіту.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має Ліцензію НОМЕР_2 видану 20 квітня 2016 року саме на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а тому штрафи передбачені абзацом вісімнадцятим частини другої статті 17 Закону України №481/95-ВР не можуть застосовуються до позивача з дати виникнення зобов'язання щодо подання такого звіту.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 05 січня 2017 року №/7.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 05 січня 2017 року №/7.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судові витрати, понесені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2017 року.

Суддя С.О. Удовіченко