Справа № 200/20027/16-а(2а/200/821/16)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2017 рокусправа № 200/20027/16-а(2а/200/821/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача - не з'явився

Відповідача - Чоха К.О. ( довіреність від 02.12.2016 року № 9)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги Дніпровської міської ради та управління реклами Дніпровської міської ради

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 р.

у справі № 200/20027/16-а(2а/200/821/16)

за позовом Депутата Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_2

до Дніпровської міської ради

про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року депутат Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження Дніпропетровського міського голови від 21.11.2016 № 909-р «Про затвердження Тимчасового положення про управління реклами Дніпровської міської ради».

22 листопада 2016 року позивачем подана заява про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження Дніпропетровського міського голови від 21.11.2016 року №909-р «Про затвердження Тимчасового положення про управління реклами Дніпровської міської ради» та заборонити Дніпропетровському міському голові до розгляду справи по суті виносити (приймати) подібні розпорядження.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016 року задоволена заява позивача про забезпечення позову.

В апеляційних скаргах Дніпропетровської міської ради та управління реклами Дніпровської міської ради зазначені підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової ухвали про відмову у забезпечення позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг матеріалами справи, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016 року відкрите провадження в справі за позовом депутата Дніпропетровської міської ради VII скликання ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про скасування розпорядження Дніпропетровського міського голови від 21.11.2016 року №909-р «Про затвердження Тимчасового положення про управління реклами Дніпровської міської ради», призначене попереднє судове засідання на 28.02.2017 року.

За заявою позивача суддею забезпечений позов ухвалою, яка оскаржується. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити законні права та інтереси позивача, для відновлення яких необхідне буде докласти значних зусиль.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В порушення зазначеної норми процесуального права, заява про вжиття заходів забезпечення позову розглянута суддею одноособово, без проведення судового засідання.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову, не пересвідчився, зокрема в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд мав брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Суд першої інстанції, забезпечивши позов шляхом зупинення дії вимоги, фактично частково вирішив позовні вимоги на період розгляду справи, тобто продовжив певні відносини між позивачем та відповідачем з настанням відповідних наслідків, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, забезпечуючи позов в такий спосіб, суд першої інстанції вийшов за межі підстав забезпечення позову, передбачених ч. 1. ст. 117 КАС України, та частково вирішив позовні вимоги на період дії ухвали про забезпечення позову, що є неприпустимим.

Висновок судді, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для позивача, порушити його законі права та інтереси, необґрунтований, в ухвалі не зазначено, в чому саме будуть полягать такі негативні наслідки та які права та інтереси позивача будуть порушені.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановлені ухвали порушені норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Дніпропетровської міської ради та управління реклами Дніпровської міської ради на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2016 року - задовольнити.

Скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2016 року у справі № 200/20027/16-а(2а/200/821/16) за позовом депутата Дніпропетровської міської ради VII скликання ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про скасування розпорядження Дніпропетровського міського голови від 21.11.2016 року №909-р «Про затвердження Тимчасового положення про управління реклами Дніпровської міської ради».

Постановити нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_2 депутату Дніпропетровської міської ради VII скликання у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову до Дніпровської міської ради про скасування розпорядження Дніпропетровського міського голови від 21.11.2016 року №909-р «Про затвердження Тимчасового положення про управління реклами Дніпровської міської ради».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 21.02.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак