Справа № 489/3292/16-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/3292/16-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку йому пенсії з урахуванням одноразової грошової винагороди в сумі 295руб. (яку він вважає премією) виплаченої йому у грудні 1987 року; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням одноразової грошової винагороди (яку він вважає премією) виплаченої йому у грудні 1987 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.11.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом, при вирішенні справи, вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняте нове про задоволення позову.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.09.2010р. знаходиться на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

07.02.2014р. управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва прийнято рішення №5/3 про відмову у перерахунку пенсії по заяві ОСОБА_1 від 29.01.2014р. з урахуванням архівних довідок Одеського територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оброни України від 05.08.2013р. №448/п щодо виплати позивачу в складі заробітної плати одноразової грошової винагороди за грудень 1987 року у розмірі 295руб. /а.с.34,35/

Відмовляючи у перерахунку пенсії, відповідач послався на те, що грошова винагорода у розмірі 295крб. є одноразовою виплатою, яка не може бути врахована при перерахунку пенсії. Крім того, виплата винагороди не підтверджується первинними документами чи довідкою підприємства.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії виходячи з наступного.

Так, частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Таким чином, слід дійти до висновку, що законом позивач (застрахована особа) не позбавляється права на перерахунок пенсії з урахуванням виплати одноразової грошової винагороди, з якої були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-ІVврегульовано Порядом. За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до архівних довідок від 05.08.2013р. №448/п значиться, що «в роздаткових відомостях на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 зараховано грошове забезпечення по місячно з розбивкою по видам за 1988 рік», де наявна нарахована сума одноразової грошової винагороди 295руб. /а.с.5/

Згідно з архівною довідкою від 12.09.2012р. №997/п, значиться, що нарахування одноразової грошової винагороди за 1987 рік в відомостях немає. За 1988 рік виплачено одноразову грошову винагороду у грудні місяці в сумі 295руб. /а.с.7/

При цьому, наявність наказу командира в/ч 35460 №042 від 27.11.1987р. про дозвіл на нарахування позивачу одноразової грошової винагороди в сумі 295руб. за 1987 рік не є належним первинним документом на підтвердження виплати ОСОБА_1 вказаної винагороди у грудні 1987 року.

За таких обставин та з урахуванням наведеного висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, про правомірність дій управління ПФУ ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія