Справа № 363/8/17
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"22" лютого 2017 р. Справа № 363/8/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом про визнання дій відповідача щодо відмови у прийняті у неї документів для встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 протиправними, зобов'язання прийняти документи та внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачці статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з викладених у ньому підстав та просила про його задоволення.

Представник відповідача подала суду письмові заперечення в яких посилаючись на те, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії та відповідне посвідчення діє на час постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Разом з тим, на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинність 01 січня 2015 року, виключено абзац п'ятий частини другої статті Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто виключено саме зону посиленого радіоекологічного контролю. Відтак з 01 січня 2015 року відсутні правові підстави для віднесення осіб, з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оскільки такі, на території забрудненої зони не проживають.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 квітня 1993 року постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках і є постраждалою від Чорнобильської катастрофи (категорія 4).

Відповідно до Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України про встановлення причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №10168 від 14 вересня 2016 року захворювання ОСОБА_3 пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно з довідкою до акту огляду у МСЕК серії АВ №0513879 від 10 листопада 2016 року, позивачці встановлено IІI групу інвалідності у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з впливом аварії на ЧАЕС.

В грудні 2016 року позивачка звернулася до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області із заявою про видачу посвідчення постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та надала всі необхідні для цього документи.

Згідно листа Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області №3856 від 09 грудня 2016 року позивачці відмовлено в оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації щодо видачі посвідчення постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, з посиланням на те, що на підставі Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» виключено абзац 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю (м. Вишгород). Відтак позивачка з 01 січня 2015 року (дата набрання Законом чинності) на території забрудненої зони не проживає.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків та потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Встановлено, що позивачка з 1986 по 1993 роки проживала в зоні посиленого радіологічного контролю, а тому в силу вказаних вимог Закону є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Суд вважає, що як за сплином часу, так і у зв'язку з прийняттям будь-яких нових Законів такий правовий статус позивачки не може бути відмінений, чи втрачений незалежно від її теперішнього місця проживання.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що згідно якої права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними . Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод та ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ №51 від 20.01.1997 року.

Згідно із пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року (далі Порядок) посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 10 Порядку видача посвідчень іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка.

Статтею 12 Закону передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що однією з підстав для отримання посвідчення категорії 1 є встановлення уповноваженою медичною комісією причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Як встановлено судом, позивачка з 10 листопада 2016 року має ІІІ групу інвалідності та захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Таким чином позивачка є інвалідом з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи та причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою встановлено відповідною медичною установою.

Відтак у позивачки, яка є потерпілої від Чорнобильської катастрофи у передбаченому Законом порядку встановлено інвалідність ІІІ групи та причинний зв'язок із захворюванням від Чорнобильської катастрофи.

Зазначені обставини є єдиними і достатніми підставами для отримання позивачкою посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Посилання відповідача на час встановлення інвалідності та правовий режим території її проживання, встановлений з 01 січня 2015 року, правового значення для цієї справи немає, є помилковим і на вказаних вище вимогах Закону не ґрунтується.

Відтак відмова Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у прийняті у позивачки документів для встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 є протиправною.

З огляду на викладене та з урахуванням встановленого порядку видачі посвідчення 1 категорії, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області прийняти документи та внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачці статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Таким чином судом встановлене порушене право позивачки, яке підлягає захисту, а позов про це задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у прийняті у ОСОБА_3 документів для встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області прийняти у ОСОБА_3 документи та згідно п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та про видачу відповідного посвідчення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя