Справа № 640/20188/16-а
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПФУ у Київському районі м. Харкова, в якому просила:

1.) визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні позивачу перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року на підставі довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 05.07.2016 року № 18-549;

2.) скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова № 294 від 26 серпня 2016 року щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії за вислугої років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року ;

3.) зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на січень 2007 року) із розрахунку 90 % від середнього заробітку місячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 05.07.2016 року за №18-549, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження її максимального розміру, та здійснити виплату зазначених коштів, оскільки згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року, підвищення посадових окладів працівників органів прокуратури здійснюється з 01 грудня 2015 року; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала в органах прокуратури з 17 лютого 1976 року до 10 листопада 1984 року, з 10 листопада 1984 року до 28 жовтня 2009 року, а всього більше 33 років. Із січня 2007 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, та їй призначено пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% середнього заробітку посади старшого помічника прокурора Дзержинського району м. Харковаі. 22.08.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак рішенням від 26.08.2016 року відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку, яке вона вважає незаконним та просить скасувати.

Позивач у судовому засіданні просила її вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з'явилася, направила до суду письмові заперечення на позов, в яких просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а справу просила розглядати за відсутності представника відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знаходиться на пенсійному обліку в УПФУ у Київському районі в м. Харкова та отримує пенсію за вислугою років з січня 2007 року, призначену згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року в розмірі 90% від заробітку.

22.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-549 від 05.07.2016 року, у якій зазначено розмір заробітної плати старшого прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова станом на 01.12.2015 року у сумі 12688,72 грн.

/ а.с. 8/

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова від 26.08.2016 року №294 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що за п. 5 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Законів України «Про прокуратуру».

Відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Таким чином, враховуючи, що позивачу січні 2007 року призначено пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури не може бути зменшено.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, а саме ст. 50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, чинними на час призначення пенсії позивачу, граничний розмір пенсії обмежено не було.

Обмеження максимального розміру пенсії, передбачених п. 29 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VІІ від 24.12.2015 року, на перерахунок пенсії позивача не поширюються, оскільки зазначені обмеження відповідно до п.2 Прикінцевих положень цього ж закону застосовуються до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 року, тобто не стосуються пенсії позивача, призначеної у січні 2007 року. У зв'язку з цим, твердження відповідача про те, що розмір пенсії позивача має бути обмежено десятьма прожитковими мінімумами з огляду на приписи ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, є необґрунтованими.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, її пенсійне забезпечення включало наявність у неї права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року було встановлено її право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшла на пенсію без обмеження граничного розміру пенсії, то зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 22.08.2016 року, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014 р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Положення п. 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до законів України «Про прокуратуру», не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є неправомірною.

Відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, з вказаної норми вбачається, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться, виходячи з розміру місячного заробітку, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова 22.08.2016 року.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача за зазначеною довідкою необхідно провести з 01.09.2016 року, а не з 01.01.2016 року як просить позивач.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині:

1.) визнання протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні позивачу перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року на підставі довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 05.07.2016 року №18-549;

2.) скасування рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова № 294 від 26 серпня 2016 року щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії за вислугої років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року ;

3.) зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на січень 2007 року) із розрахунку 90 % від середнього заробітку місячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 05.07.2016 року за №18-549, починаючи з 01 вересня 2016 року, без обмеження її максимального розміру, та здійснити виплату зазначених коштів;

В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, ст.ст. 19, 22 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року на підставі довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 05.07.2016 року №18-549.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова № 294 від 26 серпня 2016 року щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за вислугої років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на січень 2007 року) із розрахунку 90 % від середнього заробітку місячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Харківської області про заробітну плату від 05.07.2016 року за №18-549, починаючи з 01 вересня 2016 року, без обмеження її максимального розміру, та здійснити виплату зазначених коштів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя -