Справа № 826/8867/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2017 року № 826/8867/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІТ ГРУП"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів у розмірі 855 268,00 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІТ ГРУП" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів у розмірі 855 268,00 грн.

Ухвалою кружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2017 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України через Головне Управління державної казначейської служби України у місті Києві заборгованості із заявленої суми бюджетного відшкодування з ПДВ у автоматичному режимі на користь ТОВ «НІТ ГРУП» у розмірі 855268 грн. на наш поточний рахунок за наступними реквізитами: рах. 7901, в ПАТ «Альфа-Банк» МФО 300346, ІПН 93.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до листа відповідача № 57826/10/26-59-28-02-07 від 11.12.2012 останнім підтверджено, що позивач відповідає усім критеріям для отримання бюджетного відшкодування з ПДВ в автоматичному режимі за податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, водночас висновок органам Державної казначейської служби відповідно до вимог пункту Податкового кодексу України відповідачем подано не було.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав письмові заперечення на адміністративний позов в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що висновок № 39 від 22.06.2016 про суму відшкодування податку на додану вартість, за податковою звітністю, поданою в умовах дії Податкового кодексу України (крім автоматичного відшкодування) щодо відшкодування позивачу податку на додану вартість у сумі 855268,00 грн. було направлено до органів Державної казначейської служби.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю "НІТ ГРУП" подано до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року в якій в пункті 23.2 "Сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 22 - рядок 22.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 Д3)" задекларовано суму у розмірі 855 268. Також до вказано декларації подано Додаток 3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)".

Листом № 57826/10/16-59-28-02-07 від 11.12.2015 Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомила позивачу наступне: "До ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ ДФС у м. Києві ТОВ " НІТ Груп " () подано податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015р. (вх. ДПІ № від 19.11.2015 р.), якою задекларовано суму до бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку в розмірі 855 268 грн. :

За даними Інформаційно-аналітичної системи ДПС України ТОВ «НІТ Груп» () відповідає критеріям для отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в автоматичному режимі по податковій декларації з ПДВ поданій за жовтень 2015 року.

Згідно листа Державної фіскальної служби України № 26/7/99-99-15-01-01-17 від 10.12.2015 «Про відшкодування ПДВ»: «За результатами автоматичного відбору платників, що відповідають критеріям, визначеним пп. 200.19 ст. 200 Податкового кодексу України, відповідно до порядку, затвердженого наказом МФУ від 14.11.14 № 1128 (зі змінами від 23.01.15 №13), платник має право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ. В той же час, станом на 10.12.15 встановлено завищення податкового кредиту за 1095 днів у сумі - 22,2 тис. грн. Вважаємо за необхідне у відповідності до Постанови КМУ від 27.12.10 № 1232 здійснити ретельне відпрацювання всієї суми ПК по ланцюгах постачання до виробника сировини та відпрацювати зазначені розбіжності та ризики».

З урахуванням вищенаведеного повідомляємо, що в разі надання вами листа на згоду проведення перевірки буде проведена документальна позапланова виїзна перевірка достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 855 268 грн. задекларованої в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2015 року № від 19.11.2015 р."

Товариством з обмеженою відповідальністю "НІТ ГРУП" вважаючи, що податковим органом було допущено бездіяльність, що полягає у ненаданні органові державної казначейської служби висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 855 268 грн., яка підлягає відшкодуванню у автоматичному режимі з бюджету за жовтень 2015 року звернулось з відповідним позовом до суду.

22.06.2016 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві направлено до органів Державної казначейської служби України висновок № 39 про суму відшкодування податку на додану вартість за податковою звітністю, поданою в умовах дії Податкового кодексу України (крім автоматичного відшкодування) щодо відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "НІТ ГРУП" податку на додану вартість у сумі 855268,00 грн.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 200.7, 200.8 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2016) встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Згідно з пунктом 200.18 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.02.2016) платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку. Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 200.18.1 пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.02.2016) контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2016) встановлено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1238 від 27.12.2010.

Відповідно до листа відповідача № 57826/10/16-59-28-02-07 від 11.12.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач за даними Інформаційно-аналітичної системи ДПС України відповідає критеріям для отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в автоматичному режимі по податковій декларації з ПДВ поданій за жовтень 2015 року.

При цьому в зазначеному листі відповідачем не зазначено про наявність підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, а лише міститься посилання на лист Державної фіскальної служби України №26/7/99-99-15-01-01-17 від 10.12.2015 «Про відшкодування ПДВ» в якому зазначено про те, що за результатами автоматичного відбору платників, що відповідають критеріям, визначеним пункту 200.19 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що позивач має право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, водночас станом на 10.12.2015 встановлено завищення податкового кредиту за 1095 днів у сумі - 22,2 тис. грн. та про необхідність у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 1232 від 27.12.10 здійснити ретельне відпрацювання всієї суми податкового кредиту по ланцюгах постачання до виробника сировини та відпрацювати зазначені розбіжності та ризики.

Таким чином, листом № 57826/10/16-59-28-02-07 від 11.12.2015 підтверджується факт встановлення податковим органом відповідності позивача пункту 200.19 статті 200 Податкового кодексу України та наявності у нього права на автоматичне бюджетне відшкодування, при цьому викладений в ньому зміст листа № 26/7/99-99-15-01-01-17 від 10.12.2015 не містить викладу обставин, визначених Переліком достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1238 від 27.12.2010.

Відповідачем в наданих суду запереченнях не було зазначено про факт наявності обставин, які визначено підставами, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку відповідно до вимог чинного законодавства, встановлення за результатами камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість позивача порушення вимог чинного законодавства чи про невідповідність позивача критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене у суду відсутні підстави для висновку про те, що у відповідача були наявні правові підстави для неподання до органів Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету щодо позивача із зазначенням суми у розмірі 855 268 грн., яка підлягає відшкодуванню у автоматичному режимі позивачеві з бюджету за жовтень 2015 року.

З 01.02.2016 відповідно до Закону України № 909-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України втратив чинність.

22.06.2015 відповідачем складено висновок № 39 від 22.06.2016 про суму відшкодування податку на додану вартість, за податковою звітністю, поданою в умовах дії Податкового кодексу України (крім автоматичного відшкодування) щодо відшкодування позивачу податку на додану вартість у сумі 855268,00 грн.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем хоча і було складено висновок про суму відшкодування податку на додану вартість, за податковою звітністю, поданою в умовах дії Податкового кодексу України щодо відшкодування позивачу податку на додану вартість у сумі 855268,00 грн., водночас вказаний висновок не є висновком щодо автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість на яке позивач мав право відповідно до положень пункту 200.18 статті 200, який втратив чинність 10.02.2016, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у ненаданні органові державної казначейської служби висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 855 268 грн., яка підлягає відшкодуванню у автоматичному режимі Позивачеві з бюджету за жовтень 2015 року.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС України у м. Києві, що полягає у ненаданні органові державної казначейської служби висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 855 268 грн., яка підлягає відшкодуванню у автоматичному режимі Позивачеві з бюджету за жовтень 2015 року.

3.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІТ ГРУП" (01034,м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 38, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,20 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Оригінал платіжного доручення від 21.06.2016 №5545 на суму 1378 грн. 00 коп. зберігається у матеріалах справи та поверненню не підлягає.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов