Справа № 295/13070/16-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілецька О.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" лютого 2017 р. Справа № 295/13070/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

позивача: ОСОБА_3,

представника позивача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "20" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років та просив зобов"язати відповідача перевести його на пенсію за вислугу років з дати звернення 13.07.2016 року, виплативши різницю між розміром нарахованої пенсії за вислугу років та розміром отримуваної пенсії по інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 27 о/с від 05.02.2016 року був звільнений зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" з 05.02.2016 року. На момент звільнення мав календарну вислугу років на службі 18 років 01 місяць 27 днів, що у пільговому обчисленні становить 23 роки 07 місяців 22 дні, після чого йому була призначена пенсія по інвалідності. Вважає, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" він має право на пенсію за вислугу років, оскільки на день звільнення мав необхідну вислугу років.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 20.12.2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в переведенні ОСОБА_3 на пенсію за вислугу років.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_3 на пенсію за вислугу років з 13.07.2016 року, виплативши при цьому різницю між розміром нарахованої пенсії за вислугу років та розміром отримуваної пенсії по інвалідності, починаючи з 13.07.2016 року

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу № 27 о/с від 05.02.2016 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, інспектора-чергового Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, звільнено зі служби в поліції. Вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна 18 років 01 місяць 28 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 07 місяців 22 дні. (а.с.13).

Із 06.02.2016 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирської області та отримує пенсію по інвалідності.

13.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років (а.с.15).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №2684/03-23 від 18.07.2016 року, в порядку Закону України "Про звернення громадян" позивачу роз'яснено умови та порядок призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (а.с. 6). Роз'яснено, що відповідно до порядку обчислення вислуги років для призначення пенсії особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" право на пенсію визначається виключно календарною вислугою років. Оскільки календарна вислуга позивача становить 18 років 01 місяць 28 днів, то підстави для призначення пенсії за вислугу років відсутні.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-XIIвід 09.04.1992 року (далі за текстом Закон № 2262-XII) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Із заявою про призначення пенсії за вислугу років позивач не звертався, а відтак відповідь йому надана в рамках Закону України "Про звернення громадян".

Згідно п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-XII, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи. Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають

уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Колегія суддів зазначає, що для позивача, як особи звільненої зі служби в Національній поліції України, уповноваженим структурним підрозділом щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів, є Головне управління Національної поліції України в Житомирській області.

В частині 1 статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під актом державного чи іншого органу слід розуміти, враховуючи положення чинного законодавства, юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Колегія суддів вказує, що лист ГУПФУ в Житомирській області за вих. № 2684/03-23 від 18.07.2016 року не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не є актом індивідуальної дії в розумінні приписів ст.17 КАС України, оскільки не створює, змінює чи припиняє жодних прав чи обов'язків позивача, а є лише відповіддю на звернення згідно приписів Закону України "Про звернення громадян".

Пунктами частини 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Колегія суддів звертає увагу, що судове рішення не може регулювати відносини, які виникатимуть у майбутньому. Вимога позивача про зобов'язання відповідача вчинити певні дії в майбутньому є безпідставною, оскільки захисту підлягає виключно порушене право. Крім того, органи Пенсійного фонду не мають самостійних повноважень щодо визначення вислуги років та грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсій.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції при ухваленні постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги

позивача підлягають до задоволення є помилковим.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому вбачаються підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "20" грудня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- представнику позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 10001

4- відповідачу: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича,7,м.Житомир,10003

- ,