Справа № 242/5642/16-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 р. Справа № 242/5642/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій неправомірними та протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій неправомірними та протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, в якому позивач просила зобов'язати Красноармійську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області надати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01.05.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-Х 01 лютого 2008 року, яка перерахована відповідно до особистого звернення ОСОБА_1 із заявою.

Після письмового звернення позивача від 13.03.2008 року до управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, щодо перерахунку пенсії про заробітку згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» та згідно наданої довідки про складові заробітної плати було проведено перерахунок пенсії з розрахунку 86% заробітної плати з урахуванням фактично отриманих сум.

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до Красноармійської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про надання їй довідки про заробітну плату, що надається для проведення перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01.05.2016 року. 13 жовтня 2016 року позивач отримала письмову відповідь, де Красноармійська ОДПІ ГУ ДФС України у Донецькій області повідомила про те, що підстав для проведення перерахунку пенсій та видачі довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію, форми яких затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, немає.

Не погодившись із даною відповіддю та відмовою Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області у видачі довідки про заробітну плату, ОСОБА_1, звернулась із позовною заявою до Селидівського міського суду Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 січня 2017 року, вищевказана справа за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій неправомірними та протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, передана до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2017 року, адміністративна справа № 242/5642/16-а за позовом ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій неправомірними та протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, прийнята до свого провадження.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, місце й час судового розгляду був повідомлений, не повідомив суд про причини неявки. Надав заперечення в яких пояснив, що Красноармійська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області не може видати довідку, яку просить позивач, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області із заявою про видачу довідки про склад заробітної плати станом на 01.05.2016 року непрацюючому пенсіонеру для перерахунку пенсії.

13 жовтня 2016 року Красноармійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області позивачу надано письмову відповідь про відсутність підстав для видачі довідки на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення розміру заробітку для обчислення пенсій (в редакції, що діяла до 01.12.2015 року), а саме пунктом 4 передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким призначена пенсія з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» визначається згідно даної постанови.

Крім того, Відповідач у своїх запереченнях вказав на те, що на час звернення позивача до контролюючого органу відсутні положення норм чинного законодавства, якими передбачено надання довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року № 509-XII, (який втратив чинність на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в України» від 05 липня 2012 року № 5083-VI), передбачала, що правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Умови пенсійного забезпечення державних службовців визначає ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ (в редакції від 01 січня 2007 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначена структура заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2-7 статті 33 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що надбавка (винагорода) за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії, визначені ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону 1788-XII (в редакції від 01 січня 2007 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (п. п. 1-2 ч. 1 ст. 41 Закону № 1058-IV в редакції від 12 квітня 2007 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, при визначенні виплат (доходу) для обчислення пенсії мають застосовувати спеціальні норми, які містяться у ст. 41 Закону № 1058-IV та ст. 66 Закону № 1788, а не положення законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, прийнятій за результатами розгляду адміністративної справи № 21-430а11, і яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів.

Таким чином, до складу виплат (доходу) для обчислення пенсії ОСОБА_1 мають включатися суми виплат, на які були фактично нараховані внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи винагороду за вислугу років, матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу на вирішення соціально - побутових питань тощо.

Вирішуючи питання щодо розміру винагороди за вислугу років, яка мала бути врахована при визначені доходу позивача для призначення їй пенсії, суд виходить з такого.

Абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - постанова № 865 в редакції від 15 березня 2006 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачав, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно з п. 3 постанови № 865 посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у п. 1 цієї постанови, враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Як зазначалося вище, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 (далі - Порядок № 1013).

П.1 Порядку № 1013 встановлено, що до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: в органах державної податкової служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби»; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів - електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

За наявності стажу роботи від 25 і більше років винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби в розмірі 40%, що передбачено п. 3 Порядку № 1013.

За приписами п. п. 3-4 Порядку № 1013 розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці. Документом для визначення стажу роботи є трудова книжка та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, що визначено ч.1 ст.21 Основного Закону.

При цьому ч.1 ст.46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, а ст.48 право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно з положеннями ст. 55 Основного Закону права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців визначає ст.37-1 Закону № 1788-ХІІ, відповідно до якої у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до банківського чеку від 19.12.2016 р. позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551,20 грн.

Частиною першою ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій неправомірними та протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними та протиправними дії Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо не надання довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01.05.2016 року.

Зобов'язати Красноармійську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області надати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01.05.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (ідентифікаційний код: 39882614, місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Горького, 1) суму судових витрат у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривень 20 копійок.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження, складена у повному обсязі та підписана 22 лютого 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.