Справа № 457/1407/13-а
Суддя: Василюк Т. В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1407/13-а
провадження №2-а/457/3/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Болонна І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа - Дочірнє підприємство «Будівельне управління № 47» ВАТ «Прикарпатбуд» про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа - Дочірнє підприємство «Будівельне управління № 47» ВАТ «Прикарпатбуд» про зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що свій трудовий стаж він почав з грудня 1974 року на різних посадах і продовжує працювати до теперішнього часу. У період часу з 11 березня 1979 року до 27 серпня 1979 року працював у Будівельному управлінні № 13 тресту «Львівпромбуд» на посаді електрозварника-арматурника, а з 18 вересня 1980 року до 13 грудня 1993 року безперервно працював у Будівельному управлінні № 47 тресту «Дрогобичпромбуд» на посаді електрозварника. Таким чином, загальний трудовий стаж складає близько 34 роки, а трудовий стаж на посаді електрозварювальника-арматурника становить 05 місяців 16 днів, на посаді електрозварювальника - 13 років 02 місяці 25 днів (загальний трудовий стаж на посаді електрозварювальника становить 13 років 08 місяців 10 днів). Після досягнення 55-річного віку він звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, але рішенням № 145 від 22 липня 2013 року у призначенні пенсії на пільгових умовах йому відмовлено на підставі того, що не підтверджені дані про його зайнятість на ручному електродуговому зварюванні, оскільки у відомостях про нарахування зарплати він рахувався як електрозварювальник та відсутні відомості про закріплення за ним конкретного зварювального апарата для ручної електродугової зварки, а також на підприємстві відсутня схема апарата. Просить визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці від 22 липня 2013 року № 145 у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці прийняти від нього документи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з дати виникнення права на пільгову пенсію.

Від відповідача Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області надійшло заперечення, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Пенсійне забезпечення в Україні здійснюється відповідно до норм Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» та інших нормативно-правових актів. За Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або вислугу років, які відповідно до раніше чинного законодавства мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим актом через професійні і корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні і корпоративні фонди зазначені пенсії призначаються за цим законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладено на керівників підприємств, установ, організацій. Особам, які працювали до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (тобто до 01 січня 1992 року) на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше чинним законодавством, пенсії за віком призначаються на умовах, передбачених ст. 100 цього Закону. При цьому атестація робочого місця не вимагається. Призначення пенсій за віком на пільгових умовах здійснюється у строгій відповідності до Списків виробництв, робіт і професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Основним документом, що підтверджує загальний (страховий) стаж роботи є трудова книжка. Особливості підтвердження пільгового трудового стажу окремих категорій працівників зазначені в Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки бо відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Оскільки записи у трудовій книжці не містять всієї інформації, необхідної для визначення права на пільгову пенсії, відповідно до п. 20 вказаного Порядку, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 920, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій, а в разі ліквідації - у правонаступників. Такі довідки видаються із посиланням на первинні документи за час виконання роботи, що дає право на пільгову пенсію. 03 червня 2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком № 2. Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1992 року для газозварників, електрозварників ручної електродугової (дугової) зварки, а також зайнятих на автоматичній електрозварці під шаром флюсу. Згідно з записами у трудовій книжці позивач працював на посаді електрозварника-арматурника у період з 11 березня 1979 року по 27 серпня 1979 року в «Будівельному управлінні № 13» тресту «Львівпромбуд», однак зазначена професія не Списком № 2 не передбачена, тому підстав для зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу немає. Наданими позивачем документами до заяви та результатами перевірок підтверджено роботу позивача на посаді електрозварника, проте жодних документів, що б доводили зайнятість на ручному зварюванні протягом повного робочого дня та давали б право на призначення пільгової пенсії, позивачем не надано. Обов'язковою умовою для зарахування періодів роботи до пільгового стажу є наявність проведення атестації робочого місця. Оскільки таких документів при зверненні до управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області позивачем не надано, тому було прийнято рішення про відмову у призначенні йому спеціальної пенсії.

Від представника третьої особи надійшло письмове пояснення, у якому вказано, що пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями, незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Пунктом 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт та професій, посад і показників № 383 встановлено, що, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилося, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. Третьою особою було помилково долучено до матеріалів справи картка умов праці, які не стосуються газоелектрозварників ДП «БУ №47» ВАТ «Прикарпатбуд». Зі змісту відповідної картки вбачається, що вони стосуються робочих місць у тресті «Дрогобичпромбуд» на УВТК та ДУМБ.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У судове засідання, яке відбулося 31 січня 2017 року, не з'явився.

Представник позивача просила задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи Дочірнього підприємства «Будівельне управління № 47» ВАТ «Прикарпатбуд»в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 03 червня 2013 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, до якої додав документи, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах. Рішення управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області від 22 липня 2013 року № 145 ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено, оскільки ним не підтверджено даних про його зайнятість на ручному електродуговому зварюванні, у відомостях про нарахування заробітної плати він рахується як електрозварник, на підприємстві відсутні відомості про закріплення за ним конкретного зварювального апарата для ручної електродугової зварки, а також відсутня схема апарата. Оскільки поданими документами та за результатами зустрічної перевірки не підтверджено його зайнятість на посаді електрозварювальника ручної електродугової зварки та необхідний спеціальний стаж роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за Списком № 2, підстав для призначення пенсії ОСОБА_2 згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» немає /арк. справи 18, Т. 1/.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст.1,2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Статтею 100 вищевказаного Закону України передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993р. (далі - Постанова №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звідси слід зробити висновок, що Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Постановою №637 затверджено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні свідчення, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 в період з 11 березня 1979 року по 27 серпня 1979 року працював у Будівельному управлінні « 13 тресту «Львівпромбуд» на посаді електрозварювальника-арматурника, а з 18 вересня 1980 року до 13 грудня 1993 року безперервно працював у Будівельному управлінні № 47 тресту «Дрогобичпромбуд» на посаді електрозварника. Загальний стаж позивача на час звернення до суду становить 34 роки, з яких на посаді електрозварника-арматурника - 5 місяців 16 днів, на посаді електрозварника - 13 років 2 місяці 25 днів. Таким чином, стаж позивача на посаді електрозварника становить 13 років 8 місяців 10 днів.

З трудової книжки вбачається, що 11 березня 1979 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу у Будівельне управління № 13 тресту «Львівпромбуд», а 27 серпня 1979 року звільнений з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінчення строку трудового договору. 18 вересня 1980 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу у Будівельне управління № 47 тресту «Дрогобичпромбуд» на посаду електрозварника третього розряду. 26 лютого 1988 року йому присвоєно четвертий ранг електрозварника. 15 лютого 1990 року ОСОБА_2 присвоєно п'ятий розряд газоелектрозварника. 13 грудня 1993 року ОСОБА_2 звільнений з роботи у зв'язку з переводом до санаторію «Кришталевий палац».

У довідці про підтвердження наявного трудового стажу № 16 від 23 травня 2013 року для призначення пенсії вказано, що ОСОБА_2 працював повний робочий день в «БУ-47» тресту «Дрогобичпромбуд» з 19 вересня 1980 року до 13 грудня 1993 року електрозварником /арк. справи 14, Т.1/.

Відповідно до наказів № 37 від лютого 1987 року /арк. справи 15 на звороті, Т.1/та № 16 від січня 1990 року по БУ № 47 тресту «Дрогобичпромбуд» за ОСОБА_2 закріплено електрозварний апарат-трансформатор /арк. справи 17 на звороті, Т. 1/.

Згідно із постановою Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

За правилами статті 100 Закону №1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах", пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із цими списками професія електрозварника відносилась до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (розділ ХХХІІ Загальні професії).

Однак професія арматурника- електрозварювальника у цьому Списку № 2 відсутня.

У 1991 році постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 затверджено нові списки, відповідно до розділу XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 якого, на пенсійне забезпечення за цим списком мають право електрогазозварювальники, зайняті на різці та зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (код 756).

Аналогічні умови щодо пенсійного забезпечення осіб, що працювали за професією електрогазозварювальника передбачені у Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу яких приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (пункт 20 Порядку).

Отже, уточнююча довідка вимагається у разі відсутності відомостей у трудовій книжці і до січня 1991 року будь-яких застережень щодо пенсійного забезпечення осіб, які працювали за професією газоелектрозварювальника, закон не передбачав.

Своїм рішенням від 22 липня 2013 року № 145 управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області безпідставно не включило до пільгового стажу позивача стаж роботи електрогазозварювальника до 21 серпня 1991 року через відсутність уточнюючої довідки за цей період.

Водночас, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Порядок №383), згідно із пунктом 3 якого при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.5 Порядку № 383 встановлено, що, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 14 квітня 2015 року у справі за № 21-383а14.

Водночас із змісту оскаржуваного рішення видно, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність виписок із наказів про проведення атестації робочого місця за період з 22 серпня 1992 року по 13 грудня 1993 року.

У матеріалах справи наявні матеріали дослідження умов праці /арк. справи 27-30, Т. 2/, дослідження умов праці з метою атестації робочих місць тресту «Дрогобичпромбуд» /арк. справи 32-33, Т. 2/, Картка умов праці /арк. справи 34-35, Т. 2/. Згідно з договором між адміністрацією тресту «Дрогобичпромбуд» і Львівською асоціацією спеціалістів охорони праці були проведені роботи по дослідженню умов і характеру праці з метою атестації робочих місць. На основі проведених досліджень складено картки робочих місць, де, зокрема, для осіб, що працюють на посаді «Газоелектрозварник», зазначено, що такі мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 /арк. справи 34-35, Т. 2/. Відповідно до наказу № 42 від 17 серпня 1994 року по БУ № 47 ВАТ «Прикарпатбуд» затверджено перелік робочих місць робіт, професії і посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, серед яких вказано і професію «Електрозварники ручного зварювання», код професії: 9006.

У висновку № 3643 експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці вказано, що наказом від 17 серпня 1994 року № 42 не обґрунтовано підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 на робочому місці електрозварника ручного зварювання /арк. справи 36, Т. 2/. Однак у судовому засіданні, зокрема поясненнями представника третьої особи, та матеріалами справи підтверджено факт, що наказ № 42 від 17 серпня 1994 року «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» /арк. справи 46, Т. 2/ по підприємству дійсний, не скасований, а тому є належним підтвердження права на пільгову пенсію ОСОБА_2

Як встановлено судом загальний стаж на посаді електрозварника на зазначеному вище підприємстві у позивача становить 13 років 8 місяці та 10 днів, тобто вказаний період складає більше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, відповідач прийшов до помилкового висновку щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки дані записів зроблених в трудовій книжці позивача та підтверджуючих до них документів є підставою для зарахування періоду роботи на посаді електрозварника ручного дугового зварювання в трудовий стаж та призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, на підставі повно та всебічно встановлених обставин у справі, з урахуванням вимог вищевказаних нормативно-правових актів, суд приходить до переконання, що записи у трудовій книжці та наявні в матеріалах справи докази, зокрема показання свідків, підтверджують стаж роботи позивача електрозварником ручного дугового зварювання, що дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

З огляду на те, що позивач звернувся за призначенням пенсії 03 червня 2013 року, суд вважає, що в такому випадку позивачу слід призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 03 червня 2013 року, тобто з моменту звернення позивача та відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 138, 139, 160-163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці щодо відмови у призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Дрогобицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській областізарахувати стаж роботи ОСОБА_2 з 11 березня 1979 року по 27 серпня 1979 року та з 18 вересня 1980 року по 13 грудня 1993 року як пільговий за Списком № 2 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», затвердженого постановою № 10 Кабінету міністрів СРСР від 26 січня 1991 року, та призначити пенсію з дати виникнення права на пільгову пенсію, тобто з 03 червня 2013 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, з одночасною подачею її копії до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Василюк