Справа № 804/3869/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 р. Справа № 804/3869/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріДраготі С.А.
за участю:
представника позивача представника відповідача Солодухіна Г.Й. Васюченка М.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Поліпром" (далі-ТОВ НВП «Поліпром», підприємство, платник, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 06 червня 2016р.

Представник позивача позов підтримала і надала пояснення, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій податкового органу. Так, представник позивача зазначила, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку даних податкової звітності ТОВ НВП "Поліпром" з податку на додану вартість за березень 2016 року, за результатами перевірки складено акт перевірки, у якому податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимог діючого законодавства, в результаті чого контролюючим органом на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 489, 00 грн. Позивач вважає висновки податкового органу, викладені у акті перевірки безпідставними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Позиція відповідача аргументована правомірністю дій контролюючого органу. Так, представник відповідача зазначив, що в ході проведення камеральної перевірки даних, задекларованих платником у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2016 року контролюючий орган встановив порушення ТОВ НВП «Поліпром» абз. 2 п. 192.2 ст. 92, п. 102. ст. 102 Податкового кодексу України, оскільки підприємством у вказаній звітності подано розрахунок коригування до податкових накладних, що зменшує податкове зобов'язання позивача на суму 489, 43 грн., за якою минув строк давності згідно ст. 102 Податкового кодексу України (1095 днів). На думку відповідача, після сплину 1095 днів відбувається повернення покупцю коштів з одночасним отриманням товару, платник-постачальник не має права відкоригувати податкові зобов'язання. Зважаючи на викладене, відповідач вважає позовні вимоги ТОВ НВП «Поліпром» безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ НВП «Поліпром» () зареєстроване як юридична особа від 20.11.1992р. та перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, податковий орган, контролюючий орган, відповідач) від 23.11.1992р. за №9613.

20.05.2016р. відповідачем проведено камеральну перевірку даних податкової звітності ТОВ НВП «Поліпром» з податку на додану вартість за березень 2016 року, результати якої відображені в Акті «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2016 року» за №1563/1201/19155069 від 20.05.2016р. (далі-акт перевірки).

Так, зі змісту акта перевірки вбачається, що контролюючим органом виявлено порушення платником положень абз. 2 п. 192.2 ст. 192 Податкового кодексу України, п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, а саме: у рядку 7 податкової декларації з податку на додану вартість підприємством неправомірно зменшено суму податкових зобов'язань за податковими накладними, виписаними за період, щодо якого минули строки, визначені ст. 102 Податкового кодексу України (платник-покупець - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», податкові накладні за лютий, квітень, червень та липень 2012р.).

Враховуючи вищезазначене, відповідачем на підставі Акту перевірки сформовано податкове повідомлення-ріщення № від 06.06.2016р., згідно із яким встановлено порушення ТОВ НВП «Поліпром» Податкового кодексу України, у зв'язку з чим контролюючим органом зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією ТОВ НВП «Поліпром» з податку на додану вартість за березень 2016 року № від 19.04.2016р. на суму 489, 00 грн.

Правомірність податкового повідомлення-рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська за № від 06.06.2016р., є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на додану вартість врегульований статтею 192 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України - якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не видаються отримувачу, що складені до 1 лютого 2015 року, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно із приписами пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Згідно з пп. 192.1.2 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Пунктом 192.2 ст. 192 Податкового кодексу України передбачено, що норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

Відповідно до п. 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України - результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Вирішуючи питання про законність здійсненого позивачем коригування податкового кредиту з податку на додану вартість, слід зауважити, що ст. 192 Податкового кодексу України не встановлено обмежень у строках проведення відповідних коригувань податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі збільшення (зменшення) суми компенсації на користь платника податку-постачальника, а відтак застосування контролюючим органом у розглядуваному випадку положень пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, який встановлює, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування, є помилковим.

При цьому, абз. 2 п. 192.2 ст. 192 Податкового кодексу України, на який відповідач зробив посилання в акті перевірки, не підлягає застосуванню до описаних в цьому ж акті випадків, оскільки за своїм змістом додаткові вимоги даної норми стосуються лише тих випадків, коли покупець не є платником ПДВ на дату постачання товарів і в подальшому здійснює повернення поставленого товару. Якщо ж постачання товарів не відбулось, то й вимоги абз. 2 п. 192.2 ст. 192 Податкового кодексу України у такому разі не застосовуються.

Пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Тобто, застосування цієї норми можливо у тому випадку, коли платник має намір відшкодувати податок на додану вартість із бюджету або повернути надміру сплачені грошові зобов'язання, а також прийняв відповідне рішення та звернувся до податкового органу із заявою в установленому Кодексом порядку.

Таким чином, приписи пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України регулюють виключно питання повернення надміру сплачених грошових зобов'язань та відшкодування сум податку на додану вартість і саме для вирішення цих питань законодавець встановлює 1095-денний термін, у зв'язку з чим положення даної правової норми не застосовуються до коригування податкового зобов'язання з податку на додану вартість та періоду виписки розрахунку корегування.

Слід зауважити, що Податковий кодекс України не містить будь-яких обмежень щодо строків коригування суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.

На підставі зазначеного, суд доходить висновку про безпідставність зменшення податковим органом розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією ТОВ НВП «Поліпром» з податку на додану вартість за березень 2016 року № від 19.04.2016р. на суму 489, 00 грн.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції' України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем - суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність свого рішення та його відповідність нормам діючого законодавства України, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 06 червня 2016р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користьТовариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром" () судові витрати у розмірі 1378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2016 року

Суддя Р.А. Барановський