Справа № 163/3154/16-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3154/16-а
Провадження № 2-а/163/11/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретарів - Горпинко К.О., Костюк Р.М.,

представника позивача - Кирилюк-Гуж Д.С.,

представника відповідача - Ющука Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль адміністративну справу за позовом Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів до Любомльської міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в :

14.12.2016 року в.о. генерального директора Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Любомльської міської ради від 01.12.2016 року №11/27 «Про припинення права постійного користування земельної ділянки».

Оскаржуваним рішенням Любомльській ЦРЛ припинено право постійного користування частини земельної ділянки площею 0,4000 га із загальної площі 5,2439 га.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що рішенням Любомльської міської ради від 27.07.2008 року №17/15 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання Любомльській центральній районній лікарні земельної ділянки за адресою: Волинська область, м.Любомль, вул.Незалежності, 55 та вул.Незалежності, 70» Любомльській центральній районній лікарні (далі - Любомльська ЦРЛ) було надано в постійне користування земельну ділянку площею 5,7383 га для обслуговування існуючих будівель лікувальних корпусів, адміністративних та господарських споруд, на підставі чого управлінням Держкомзему у Любомльському районі Волинської області був виданий Любомльській ЦРЛ Акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №038751, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею.

У 2011 році за рішенням Любомльської районної ради від 24.12.2010 року №2/14 та Шацької районної ради від 23.12.2010 року, на підставі наказу управління охорони здоров'я від 16.12.2010 року №387-од було утворено Територіальне медичне об'єднання Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області) (далі - ТМО Любомльського і Шацького районів) шляхом об'єднання лікувальних закладів Любомльського і Шацького районів.

Посилаючись на ч.1 ст.104, ч.1 ст.106, п.п.1-3 ч.1 ст.110 ЦК України, повідомлення державного реєстратора про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення на підставі рішення засновників від 02.11.2012 року №528, пункт 1.8 Статуту ТМО Любомльського і Шацького районів, відповідно до якого Любомльська ЦРЛ є головним підрозділом ТМО Любомльського і Шацького районів, вважає, що Любомльська ЦРЛ була реорганізована шляхом об'єднання в ТМО Любомльського і Шацького районів, тому зазначене ТМО є правонаступником усієї сукупності прав та обов'язків Любомльської ЦРЛ, у тому числі щодо права користування спірною земельною ділянкою.

Вказує, що факт правонаступництва ТМО Любомльського і Шацького районів у спірному землекористуванні відповідачем визнається, оскільки рішення Любомльської міської ради №№38/41, 38/42, 38/43, 38/44, 38/45 від 14.02.2014 року та №49/32 від 26.11.2014 року, №52/73 від 29.01.2015 року про часткове припинення права землекористування спірною земельною ділянкою, що знаходиться по вул.Незалежності, 55, в м.Любомль, приймались за заявою ТМО Любомльського і Шацького районів, як землекористувача, на підставі п.а) ч.1 ст.141 ЗК України, за його добровільною відмовою від права землекористування з метою приведення у відповідність документів до фактичного цільового використання частини земельної ділянки.

Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Любомльському районі, за ТМО Любомльського і Шацького районів зареєстровано 5,2439 га земельної ділянки, що по вул.Незалежності, 55, у м.Любомль, за виключенням припиненого землекористування на підставі вищенаведених рішень міської ради на 2,4463 га.

Крім цього вказала, що оскаржуване рішення не містить обґрунтувань причин припинення права користування земельною ділянкою Любомльській ЦРЛ та посилань на конкретні підстави, що наведені у ст.141 ЗК України, тому, незважаючи на те, що на самому пленарному засіданні було озвучено про припинення діяльності Любомльської ЦРЛ, як юридичної особи, згідно п.в) ч.1 ст.141 ЗК України, однак цього не зазначено в оскаржуваному рішенні, та з огляду на формулювання мотивувальної частини рішення, причиною припинення користування земельною ділянкою слід вважати усі підстави в сукупності, що перелічені у ст.141 ЗК України.

Також позивач не погоджується з озвученою відповідачем на пленарному засіданні підставою, передбаченою п.в) ч.1 ст.141 ЗК України, оскільки ТМО Любомльського і Шацького районів є правонаступником Любомльської ЦРЛ, відповідно право на її користування набуто правомірно шляхом переходу усіх прав та обов'язків попередньої юридичної особи, а спірна земельна ділянка у ТМО Любомльського і Шацького районів в установленому законом порядку не вилучалась, рішення про добровільну відмову від права її користування відповідачем не приймалось та останній, як орган місцевого самоврядування, до суду з позовом про примусове припинення права користування ТМО даною земельною ділянкою не зверталось.

З наведених підстав, позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що прийняте всупереч вимогам чинного законодавства України, оскільки при його прийнятті відповідачем порушено встановлений законом порядок та не враховано усіх обставин, які мають значення у спірних правовідносинах.

Непогоджуючись з заявленим ТМО Любомльського і Шацького районів адміністративним позовом, відповідач подав письмові заперечення від 23.01.2017 року за №18, у яких, вважаючи позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, вказав, що земельна ділянка, яка виділялась Любомльській ЦРЛ на підставі рішення Любомльської міської ради №17/15 від 27.02.2008 року, втратила свою первинну конфігурацію та перестала існувати у визначених межах, її площа зменшилась, у зв'язку з її поділом і передачею окремо сформованих земельних ділянок (з окремими кадастровими номерами) в користування іншої юридичної особи - ТМО Любомльського і Шацького районів на підставі рішень Любомльської міської ради, в тому числі за №38/41, №38/43, 38/44, 38/45 від 14.02.2014 року, якими одночасно було зобов'язано Любомльську ЦРЛ повернути акт постійного користування, так як він уже не міг підтверджувати право постійного користування Любомльської ЦРЛ на земельну ділянку площею 52439,30 кв.м. Між цим, згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1000038 від 02.11.2012 року, діяльність Любомльської ЦРЛ, як юридичної особи, було припинено, відповідно й для останньої припинилось право постійного користування на виділену їй у постійне користування земельну ділянку. Крім цього, положення пункту «в» ч.1 ст.141 ЗК України застосовуються, як при ліквідації юридичної особи, так і при її реорганізації, та Земельним кодексом України не передбачено правонаступництва відносно прав користування на землю, тому набуття права постійного користування на землю відбувається в загальному порядку, визначеному ст.ст.116, 123 ЗК України. Посилаючись на витяг з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2016 року, сформований на Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області, вказав на відсутність відносин правонаступництва для позивача, оскільки у графі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» будь-які відомості відсутні. Наданий позивачем статут ТМО Любомльського і Шацького районів також не підтверджує відносин правонаступництва, а протилежне підтверджується одночасним (паралельним) існуванням у період з 29.12.2010 року по 02.11.2012 року Любомльської ЦРЛ та ТМО Любомльського і Шацького районів, як окремих юридичних осіб і двох господарюючих суб'єктів з окремим кодом ЄДРПОУ. Заперечуючи правонаступництво ТМО Любомльського і Шацького районів у спірному землекористуванні, також зазначив, що при прийнятті рішень №38/41, №38/42, №38/43, 38/44, 38/45 від 14.02.2014 року Любомльська міська рада припиняла право постійного користування на частини земельних ділянок для Любомльської ЦРЛ та в загальному порядку надавала їх у користування для ТМО Любомльського і Шацького районів, які розглядались, як окремі юридичні особи та господарюючі суб'єкти. Щодо посилань позивача на те, що спірна земельна ділянка не вилучалась, то оскаржуваним рішенням вирішувалось питання про припинення права постійного користування для юридичної особи, яка офіційно припинила свою діяльність на підставі п. «в» ч.1 ст.141 ЗК України, а тому положення ст.149 ЗК України не відносяться до спірних правовідносин. Крім цього, вважає, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Просив в задоволенні позову ТМО Любомльського і Шацького районів відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, та з приводу поданих відповідачем заперечень пояснила, що на момент утворення ТМО Любомльського і Шацького районів, Любомльська ЦРЛ фактично перестала функціонувати, а дані про неї, як діючу юридичну особу, існували лише формально, на папері. Правонаступництво ТМО після припинення Любомльської ЦРЛ підтверджується й тим, що усе майно, яке обліковувалось за останньою, перейшло на баланс ТМО Любомльського і Шацького районів, а працівники були переведені на аналогічні посади без будь-якого звільнення. Щодо втрати попередньої конфігурації земельної ділянки, то це було викликано тим, що до ТМО перейшла новобудова, а старі приміщення лікарні були реконструйовані під житло лікарям, що вимагало іншого цільового призначення земельних ділянок, тому дане питання вирішили шляхом вилучення земельних ділянок та їх надання під забудову гуртожитка і будівництва лікарям. При цьому, оскільки дані земельні ділянки першочергово були виділені для обслуговування будівель і споруд, тому для приведення документації у відповідність до фактичного використання земельних ділянок, Любомльською міською радою на підставі саме заяв ТМО Любомльського і Шацького районів, а не Любомльської ЦРЛ, про припинення права користування земельними ділянками були прийняті відповідні рішення та право користування для ТМО в подальшому було припинено лише щодо тих земельних ділянок, на яких розташоване відчужене (продане) нерухоме майно. Також вказала, що на спірній земельній ділянці на сьогоднішній день знаходяться старі приміщення лікарні. Оскільки облік земельних ділянок вівся за Любомльською ЦРЛ, а вже давно функціонує ТМО, у земельному відділі, з метою приведення у відповідність документації, їм повідомили про необхідність написання відповідної заяви, замовлення земельної документації, після затвердження якої, земельна ділянка буде зареєстрована за ТМО. Відповідна заява ними була написана, однак відповідачем було прийнято оскаржуване рішення, яке вони вважають незаконним, у зв'язку із чим просила його скасувати та позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подані письмові заперечення та пояснив, що під час функціонування Любомльської ЦРЛ у 2012 році ТМО Любомльського і Шацького районів звернулось з клопотанням провести розподіл земельної ділянки, яка перебувала в користуванні Любомльської ЦРЛ, оскільки на ній знаходилось приналежне останній майно, з метою його відчуження та передачі лікарям під службове житло, у зв'язку із чим зазначені земельні ділянки необхідно було виділити. Для цього був розроблений проект розподілу та під кожною будівлею визначено межі з конкретним цільовим призначенням. В подальшому, у 2014 році Любомльською міською радою прийнято рішення про припинення Любомльській ЦРЛ права постійного користування на частину земельних ділянок та їх передачу ТМО для того, щоб останнє оформило на себе правовстановлюючі документи на будівлі для передачі їх своїм працівникам чи продажу. У 2015 році релігійна громада «Ковчег» звернулась в міську раду з клопотанням про надання їй у постійне користування земельної ділянки. Після цього, у 2016 році на цю ж земельну ділянку почало висувати претензії ТМО Любомльського і Шацького районів та на пленарному засіданні в порядку денному стояло два питання, як про надання спірної земельної ділянки релігійній громаді «Ковчег», так і ТМО Любомльського і Шацького районів, згідно поданих останніми заяв, тобто на дану земельну ділянку було два претенденти. Щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою за Любомльською ЦРЛ, то такого окремого питання в порядку денному не стояло, оскільки зазвичай при прийнятті таких рішень першим пунктом зазначається про припинення права користування земельною ділянкою, а другим пунктом надається дозвіл на розробку ПДП, однак в даному випадку від депутатів надійшла пропозиція прийняти два окремих рішення, спочатку проголосувати за припинення права постійного користування земельною ділянкою, а потім прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення ПДП, тому будь-яких порушень порядку денного та регламенту роботи допущено не було. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Оскаржуваним рішенням Любомльської міської ради від 01.12.2016 року №11/27 Любомльській районній центральній лікарні припинено право постійного користування частини земельної ділянки площею 0,4000 га із загальної площі 5,2439 га, яка була надана Любомльській ЦРЛ в постійне користування рішенням Любомльської міської ради від 27.02.2008 року №17/15 та посвідчена Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №038751 від 08.01.2009 року.

У відповідності до ч.2 ст.83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частиною 1 статті 92 ЗК України визначено поняття права постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Інститут постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Земельні ділянки передаються у постійне користування в порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Разом з тим, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством. Вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою встановлено статтею 141 ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено у ст.123 ЗК України.

За змістом ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону щодо регулювання земельних відносин.

У статті 12 Земельного кодексу України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких, зокрема, належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, тощо.

З показань свідка ОСОБА_3, який на момент прийняття оскаржуваного рішення був головою земельної комісії Любомльської міської ради, встановлено, що питання припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою Любомльською ЦРЛ в порядку денному 11 сесії Любомльської міської ради (ІІ пленарного засідання) 01.12.2016 року не стояло. На розгляд було винесено лише питання надання даної земельної ділянки у постійне користування за заявами: релігійної громади «Ковчег» та ТМО Любомльського і Шацького районів. Оскільки, перша на черзі стояла заява релігійної громади «Ковчег», тому, проголосувавши за даного заявника, заява ТМО Любомльського і Шацького районів уже не розглядалась та на голосування не виносилась, відповідно рішення по ній не приймалось.

Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердив й представник відповідача.

Отже, судом встановлено, що рішення по заяві ТМО Любомльського та Шацького районів сесією Любомльської міської ради у встановленому порядку не прийнято, про що свідчить його відсутність.

З оскаржуваного рішення вбачається, що воно, всупереч положенням ст.141 ЗК України, не містить конкретної підстави, яка слугувала для його прийняття у відповідності до переліку, наведеному у цій нормі.

З пояснень сторін та показань свідка ОСОБА_4, яка була присутня на пленарному засіданні ради в якості кореспондента, встановлено, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою Любомльській ЦРЛ було озвучено припинення діяльності цієї медичної установи.

Відповідно до п.«в» ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій. Таке припинення права користування земельною ділянкою пов'язане із неможливістю подальшої діяльності відповідного підприємства, установи або організації, у зв'язку із чим остання не може виконувати свої юридичні обов'язки та реалізовувати суб'єктивні права.

У Постанові Верховного Суду України від 21.02.2011 року №21-3а11 у справі за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора до Фороської селищної ради Автономної Республіки Крим, треті особи - Національний університет біоресурсів і природокористування України, Кримський державний агротехнологічний університет, про скасування рішень зазначено, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Розглядаючи законність оскаржуваного рішення в розрізі п.в) ч.1 ст.141 ЗК України, судом встановлено наступне.

Рішенням Любомльської міської ради від 27.02.2008 року №17/15 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Любомльській ЦРЛ для обслуговування існуючих будівель лікувальних корпусів, адміністративних та господарських споруд за адресою: Волинська область, м.Любомль, вул.Незалежності, 55 та вул.Незалежності, 70 (а.с.20).

Цим же рішенням Любомльській ЦРЛ надано в постійне користування земельну ділянку площею 5,7383 га, з них: 5432 кв.м. - капітальна одноповерхова (43.1), 1154 кв.м. капітальна трьох і більше поверхова (43.2), 29 кв.м. - тимчасова (43.3), 262 кв.м. - під спорудами (43.4), 10778 кв.м. - під проїздами, проходами та площадками (43.5), 38712 кв.м. - під зеленими насадженнями (43.6), 1016 кв.м. - інші (під водою, штучними водотоками) для обслуговування існуючих будівель лікувальних корпусів, адміністративних та господарських споруд за рахунок земель Любомльської міської ради не наданих у власність чи користування.

На підставі зазначеного рішення, Любомльській ЦРЛ видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №038751 08.01.2009 року, відповідно до якого Любомльська ЦРЛ є постійним користувачем земельної ділянки площею 52439,30 кв.м., яка розташована по вул.Незалежності, 55, в м.Любомль Любомльського району Волинської області, для обслуговування існуючих будівель лікувальних корпусів, адміністративних та господарських споруд. Зазначений акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за №01 (а.с.21).

16.12.2010 року управлінням охорони здоров'я Волинської обласної державної адміністрації прийнято наказ за №387-од про утворення з 1 січня 2011 року територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів, яким одночасно зобов'язано головних лікарів Любомльської (ОСОБА_5) і Шацької (ОСОБА_6) центральних районних лікарень спільно з головами районних державних адміністрацій та районних рад забезпечити підготовку необхідних документів для забезпечення повноцінного функціонування об'єднання і у термін до 30 грудня 2010 року завершити реорганізацію закладів охорони здоров'я первинної ланки.

Рішенням Любомльської районної ради Волинської області від 24.12.2010 року №2/14 надано згоду на створення територіального медичного об'єднання (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області).

Рішенням Шацької районної ради від 23.12.2010 року №2/25 надано згоду бути співзасновником міжрайонного комунального закладу ТМО Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області) та на об'єднання майна закладів охорони здоров'я, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл та селища району, в Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області.

Із наданих державним реєстратором сектору державної реєстрації відділу «Центр надання адміністративних послуг» Любомльської РДА оригіналів документів з реєстраційної справи ТМО Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області) встановлено, що 24.12.2010 року головами Любомльської та Шацької районних рад затверджено, а начальником управління охорони здоров'я облдержадміністрації погоджено Статут ТМО Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області).

Як слідує зі змісту зазначеного Статуту, ТМО Любомльського і Шацького районів утворено на базі лікувально-профілактичних закладів Любомльського та Шацького районів. ТМО є правонаступником прав та обов'язків вищезазначених установ відповідно (розподільчих передаточних) балансів і належить до комунальної власності територіальних громад Любомльського і Шацького районів Волинської області (п.1.1). ТМО має в складі адміністративні, спеціалізовані медичні і господарські будівлі, транспортні засоби, обладнання та інші матеріальні цінності (п.1.6). До складу територіально-медичного об'єднання входить, зокрема, Любомльська центральна районна лікарня (п.1.8). Любомльська ЦРЛ є головним (провідним) високоспеціалізованим лікувально-профілактичним закладом в складі ТМО (п.8.1).

Рішенням Любомльської районної ради від 24.12.2010 року №2/15 головним лікарем територіального медичного об'єднання з 01.01.2011 року призначено головного лікаря Любомльської ЦРЛ - ОСОБА_5

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №901485 від 25.07.2012 року, запис про ТМО Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області) у зазначеному Єдиному державному реєстрі вчинено 29.12.2010 року (а.с.31).

21.03.2011 року ТМО Любомльського і Шацького районів прийнято наказ про реорганізацію з 01 квітня 2011 року Любомльської ЦРЛ та Шацької ЦРЛ у новостворене ТМО Любомльського і Шацького районів.

Із наданих стороною позивача копій трудових книжок серії АФ №858659 від 05.07.2009 року та серії АЕ №044621 від 23.07.2007 року, виданих на ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які працювали в Любомльській ЦРЛ, вбачається, що вони містять лише запис про реорганізацію Любомльської ЦРЛ з 01.04.2011 року в ТМО Любомльського і Шацького районів та будь-яких відомостей про звільнення даних працівників з Любомльської ЦРЛ з подальшим призначенням у ТМО немає.

Рішенням Любомльської районної ради від 02.03.2012 року за №14/16, створено комісію щодо реорганізації Любомльської ЦРЛ … шляхом приєднання до ТМО.

11.04.2012 року головним лікарем Любомльської ЦРЛ ОСОБА_5 затверджено підписаний членами створеної комісії передавальний акт матеріальних цінностей та активів Любомльської ЦРЛ до правонаступника ТМО Любомльського і Шацького районів, у якому також зазначено, що усі зобов'язання Любомльської ЦРЛ перед кредиторами, усі права та обов'язки, а також всі активи і пасиви Любомльської ЦРЛ шляхом приєднання переходять до правонаступника - ТМО Любомльського і Шацького районів.

З реєстраційної справи Любомльської центральної районної лікарні, наданої державним реєстратором сектору державної реєстрації відділу «Центр надання адміністративних послуг» Любомльської РДА встановлено, що на підставі заповненої ОСОБА_5 02.11.2012 року реєстраційної картки форми №8, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.10.2011 року №3178/5, державним реєстратором 02.11.2012 року внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Любомльської ЦРЛ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі рішення засновників (учасників) про припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення.

З довідки ТМО Любомльського і Шацького районів від 19.10.2012 року за №1317/2.03.12 слідує, що зазначеним ТМО прийнято документи Любомльської ЦРЛ та її архів для подальшого зберігання і користування в зв'язку з реорганізацією Любомльської ЦРЛ шляхом приєднання до ТМО Любомльського і Шацького районів.

Також досліджені судом докази свідчать про те, що у період з 01.11.2011 року, тобто з дня створення ТМО Любомльського і Шацького районів, та до 02.11.2012 року - дня припинення Любомльської ЦРЛ, головним лікарем зазначених медичних установ одночасно був ОСОБА_5

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що після створення ТМО Любомльського і Шацького районів, усе майно, яке перебувало на балансі Любомльської ЦРЛ перейшло на баланс ТМО, жодного працівника Любомльської ЦРЛ звільнено не було та усі вони продовжили працювати в ТМО.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.104 ЦК України, в редакції Закону України від 22.09.2011 року №3795-VІ, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Сформованим на запит Любомльського районного суду Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.02.2017 року за № стверджено, що 12.03.2012 року внесено рішення засновників Любомльської ЦРЛ щодо припинення даної юридичної особи в результаті реорганізації та після припинення 02.11.2012 року Любомльської районної центральної лікарні, її правонаступником є ТМО Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області).

З цього ж Витягу встановлено, що Любомльська ЦРЛ за організаційно-правовою формою була комунальною організацією (установою, закладом).

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів слід дійти до беззаперечного висновку, що ТМО Любомльського і Шацького районів є правонаступником Любомльської ЦРЛ та, в силу ч.2 ст.104 ЦК України, до ТМО перейшло усе майно, права та обов'язки Любомльської ЦРЛ саме з 02.11.2012 року, тобто з дня припинення останньої, як юридичної особи.

Крім цього, з переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району, затвердженого рішенням Любомльської районної ради від 18.12.2008 року №21/11, вбачається, що по вул.Незалежності, 55 та 70 в м.Любомль, розташовані медичні будівлі та споруди Любомльської ЦРЛ.

Згідно затвердженого рішенням Любомльської районної ради від 08.08.2013 року №27/13 аналогічного переліку, за цими ж адресами розташовані медичні будівлі та споруди Територіального медичного об'єднання / Любомльської ЦРЛ.

Як встановлено у справі, після припинення Любомльської ЦРЛ, ТМО Любомльського і Шацького районів, будучи правонаступником останньої, замовляло витяги про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, зазначеної у Державному акті серії ЯЯ №038751 08.01.2009 року, та подавало на неї звітність за встановленими формами щодо наявності земельних ділянок, пільг на земельний податок з наявних площ земельних ділянок і платником земельного податку даної земельної ділянки виступало саме ТМО Любомльського і Шацького районів, що підтверджується наданою стороною позивача відповідною податковою звітністю - податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014, 2016 роки та витягами з технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель міста Любомль Любомльської міської ради Любомльського району Волинської області за ці ж роки, замовником яких виступало саме ТМО Любомльського і Шацького районів.

Сумніву щодо належності та допустимості зазначених доказів у суду не виникає.

На підставі сукупності наведених фактів та обставин, слід дійти висновку, що право постійного користування земельною ділянкою, що зазначена у державному акті серії ЯЯ №038751 08.01.2009 року, як майнове право Любомльської ЦРЛ перейшло до її правонаступника - ТМО Любомльського і Шацького районів.

Оскільки встановлені у справі правовідносини є подібними тим, що наведені у постанові Верховного Суду України від 21.02.2011 року у справі №21-3а11, тому, в силу ст.244-2 КАС України, висловлена у ній правова позиція є обов'язковою для застосування.

З цих же мотивів суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність у ТМО Любомльського і Шацького районів правонаступництва після реорганізації Любомльської ЦРЛ, в тому числі й щодо права постійного користування земельною ділянкою.

Щодо доводів представника відповідача про втрату земельною ділянкою первинної конфігурації, у зв'язку з її поділом і передачею окремо сформованих земельних ділянок (з окремим кадастровим номером) в користування позивачу, то суд зазначає наступне.

З рішень Любомльської міської ради від 14.02.2014 року за №№ 38/41, 38/42, 38/43, 38/44, 38/45 та повідомлення відділу держгеокадастру у Любомльському районі Волинської області від 12.12.2016 року за №600/86-16 встановлено, що Любомльській ЦРЛ припинено право постійного користування на частини земельних ділянок, що по вул.Незалежності, 55, в м.Любомль, загальною площею 2,4463 га із загальної площі 5,2439 га та ці земельні ділянки передано ТМО Любомльського і Шацького районів у постійне користування: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; для будівництва та обслуговування будівель тимчасового проживання (гуртожитку); для будівництва та обслуговування будівель, закладів охорони здоров'я та соціальної допомоги.

Виділеним земельним ділянкам присвоєно нові адреси, а саме, їх розташування значиться по вул.Незалежності, 55, з індексами «а», «б», «в», «г», «д».

Решта земельної ділянки за цією адресою (2,7976 га), згідно повідомлення відділу держгеокадастру у Любомльському районі Волинської області від 12.12.2016 року за №600/86-16, за даними державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями за даними формами 6-зем, станом на 09.12.2016 року облікується за Любомльською ЦРЛ.

Отже, з 02.11.2012 року по 14.02.2014 року, земельна ділянка, що по вул.Незалежності, 55, в м.Любомль, загальною площею 5,243930 га, по документах облікувалась за Любомльською ЦРЛ, а фактично перебувала у постійному користуванні ТМО Любомльського і Шацького районів.

У п.3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №14) зазначено, що не є самовільним використання земельної ділянки юридичною особою після зміни організаційно-правової форми цієї юридичної особи, якщо земельна ділянка використовується нею на підставі документа, який посвідчує право на земельну ділянку, виданого юридичній особі до її реорганізації.

Поряд з цим, як встановлено з вищенаведених податкових декларацій з плати за землю за 2014 та 2016 роки, ТМО Любомльського і Шацького районів звітувало не виключно за передані їй у користування земельні ділянки площею 2,4463 га, а за площею, згідно Державного акту серії ЯЯ №038751 08.01.2009 року, в повному обсязі.

В той же час рішеннями відповідача від 14.02.2014 року за №№ 38/41, 38/42, 38/43, 38/44, 38/45 припинялось право постійного користування земельною ділянкою із загальної площі 5,2439 га лише частково, а питання щодо припинення такого права на земельну ділянку в повному обсязі відповідачем не вирішувалось.

Право користування даною земельною ділянкою ТМО Любомльського і Шацького районів, як правонаступника майнових прав Любомльської ЦРЛ, підтверджується також вказівками відповідача у рішеннях від 14.02.2014 року щодо зобов'язання саме ТМО повернути Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, виданого Любомльський ЦРЛ, до відділу Держземагенства у Любомльському районі.

З пояснень представника позивача встановлено, що прийняття відповідачем рішень про припинення права користування частиною земельної ділянки було викликано необхідністю зміни її цільового призначення, так як старі будівлі лікарні, які знаходились на даній земельній ділянці, були реконструйовані під житло працівникам лікарні, частина земельних ділянок передавалось лікарям під будівництво, а також відчужувався центральний корпус Любомльської ЦРЛ.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що ТМО Любомльського і Шацького районів звернулось до Любомльської міської ради з заявою про розподіл земельної ділянки саме з цих же мотивів.

Подальше припинення права користування виділених земельних ділянок за ТМО Любомльського і Шацького районів, у зв'язку із відчуженням нерухомого майна, а також передача їх фізичним особам для будівництва та обслуговування житлового будинку підтверджується доданими до справи рішеннями Любомльської міської ради, зокрема, від 26.11.2014 р. №49/32, від 29.01.2015 р.№52/71, №52/72, 52/73..

Відтак, прийняття відповідачем рішень про припинення права постійного користування частиною земельної ділянки Любомльській ЦРЛ та надання такого права ТМО є обов'язковим і вимагається в силу ч.1 ст.123 ЗК України.

В той же час, прийняття відповідачем таких рішень не свідчить про припинення для ТМО Любомльського і Шацького районів правонаступництва на іншу частину земельної ділянки (2,7976 га), цільове призначення якої не змінювалось, оскільки у переліку підстав припинення права постійного користування, наведених у ст.141 ЗК України, такої підстави, як припинення такого права з підстав зміни конфігурації земельної ділянки, немає.

Щодо наданого відповідачем юридичного висновку ТзДВ "Юридична компанія «Ліга Права» від 14.11.2016 року за №14/11/16 про те, що Земельним кодексом України не передбачено правонаступництво відносно прав користування на землю, а набуття права постійного користування на землю відбувається в загальному порядку, визначеному ст.ст.116, 123 ЗК України, то на думку суду даний юридичний висновок є власним тлумаченням чинного земельного законодавства України фахівця права, який не узгоджується з висловленою у постанові Верховного Суду України від 21.02.2011 року у справі №21-3а11 правовою позицією.

Згідно ч.2, п.3 ч.3 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини спірних правовідносин свідчать, що оскаржуване рішення відповідачем прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а відсутність у справі будь-яких доказів припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою для правонаступника Любомльської ЦРЛ - ТМО Любомльського і Шацького районів дає достатні підстави для висновку про його незаконність, а отже й для задоволення позову, як обґрунтованого та доведеного.

Щодо доводів відповідача про підсудність даного спору господарському суду, а не адміністративному, то таке питання у формі клопотання відповідача про закриття провадження у справі уже було предметом судового розгляду на стадії попереднього судового засідання, у задоволенні якого судом було відмовлено.

Частиною 1 ст.94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути, понесені останнім судові витрати при зверненні до суду з даним позовом, а також заявою про забезпечення позову, у вигляді судового збору в загальній сумі 1791 гривня.

Керуючись ст.ст.2, 7, 18, 159-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Любомльської міської ради Волинської області від 01.12.2016 року №11/27 «Про припинення права постійного користування земельної ділянки».

Стягнути з Любомльської міської ради Волинської області в користь Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів1791 (одну тисячу сімсот дев'яносто одну) гривню сплаченого останнім судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 24.02.2017 року.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук