Справа № 804/7523/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2017 р. м. Київ К/800/424/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівКалашнікової О.В.
Мороз Л.Л.
провівши у письмовому порядку касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Торгова група "Інтерпап" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Дніпропетровська митниця) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ТОВ "Торгова група "Інтерпап" у Дніпропетровському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Дніпропетровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Просило:

- визнати протиправним і скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів від 29 квітня 2013 року №110100000/2013/200194/1;

- визнати протиправним і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2013/00233.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110100000/2013/200194/1 від 29 квітня 2013 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2013/00233.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Дніпропетровська митниця подала касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між ТОВ "Торгова група "Інтерпап" () та Futon Paper & Pulp Inc. (Китай) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 25 жовтня 2012 року № FT-10-12. Продавцем товару є компанія Futon Paper & Pulp Inc. (Китай). За цим договором покупець замовляє товар, а продавець зобов'язаний поставити товар згідно замовлення і передати його покупцю. Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити товар згідно Проформи Іновайс. Ціна на товар встановлюється в доларах США за тонну (МТ) і фіксується в підтвердженнях замовлення. Ціна в себе включає вартість самого товару, упаковки, маркування, витрати по експортній чистці товару і доставку до порту Одеса, Україна і вказана в підтвердженнях замовлення і Проформі Іновасах і діє протягом обумовленого терміну. Загальна сума контракту становить 2 000 000 доларів США.

Для оформлення вантажу (папір крейдований товарної марки "АRT PAPER") за вищевказаним контрактом 29 квітня 2013 року ТОВ "Торгова група "Інтерпап" подано до Дніпропетровської митниці вантажно-митну декларацію №110100000/2013/212923 разом з документами, зазначеними у графі 44 декларації.

Під час здійснення відповідачем контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) встановлено, що в документах, поданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, були виявлені такі розбіжності та відсутність відомостей, а саме:

- в інвойсі від 11 березня 2013 року № PGS152821 відсутня інформація щодо зовнішньоекономічного договору (не можливо ідентифікувати товар);

- в страховому документі від 13 березня 2013 року № ЕМ72501741 застраховано вантаж на суму 97415, 37 дол. США, процентна ставка страхування, сума страхування та вага відсутня;

- в експортній декларації умови поставки FOB зазначено контракт

№ PGS152821 та № GFTB201207LLIG.

Зазначені невідповідності дали підстави митному органу для сумніву у достовірності заявлених відомостей.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивачем при митному оформленні товару помилково було надано страховий поліс № , замість № .

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 29 квітня 2013 року №110100000/2013/200194/1, згідно з частиною третьою статті 337 Митного кодексу України, проведений контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях вантажних митних деклараціях (далі - ВМД). Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості подібних (аналогічних) товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, декларант зобов'язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); прайс-листи виробника; виписку з бухгалтерської документації.

Також зазначено, що згідно зі статтею 254 Митного кодексу України декларант повинен забезпечити переклад документів для перевірки відомостей, вказаних у митній декларації. Консультація з декларантом проведена. Декларант відмовився від подання додаткових документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості. Митну вартість товарів, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2г (стаття 64 Митного кодексу України) резервний, з урахуванням наявної у митного органу інформації про вартість подібних (аналогічних) товарів за МД від 15 квітня 2013 року.

Враховуючи встановлені митницею розбіжності у документах при митному оформленні товару Дніпропетровська митниця надала позивачу повідомлення

№ 38029 про надання додаткових документів, з яким позивач ознайомився та відмовився надати додаткові документи, хоча останні були подані митному органові вже після завершення процедури митного оформлення.

Дніпропетровська митниця з визначенням митної вартості товару у вищевказаній вантажно-митній декларації не погодилася та відмовила в оформленні товару шляхом видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29 квітня 2013 року № 110100000/2013/00233.

Дніпропетровською митницею було видано рішення про коригування митної вартості товарів від 29 квітня 2013 року №110100000/2013/200194/1, за результатами якого митну вартість товарів, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2г (стаття 64 Митного кодексу України) - резервний, з урахуванням наявної у митного органу інформації про вартість подібних (аналогічних) товарів за митною декларацією від 15 квітня 2013 року №209120000/2013/811923.

Товар випущено у вільний обіг за бажанням підприємства 30 квітня 2013 року за ВМД № 110100000/2013/213189 під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Державного бюджету України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення винесені правомірно, оскільки подані ТОВ "Торгова група "Інтерпап" для митного оформлення документи не підтверджували заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про задоволення позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Дніпропетровська митниця при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів від 29 квітня 2013 року №110100000/2013/200194/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2013/00233 діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним митним законодавством України.

Така правова позиція апеляційного суду є помилковою й такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Враховуючи, що у митного органу виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої ТОВ "Торгова група "Інтерпап" митної вартості товару і позивач додаткових документів для її підтвердження не надав, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає помилковими висновки апеляційного суду, що позивачем задекларовано митну вартість у відповідності до вимог статті 49 Митного кодексу України, а саме у розмірі вартості товару, яку фактично сплачено.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, помилково зазначив про те, що відповідно до приписів чинного законодавства інвойсом є документ, що підтверджує лише факт відвантаження товару покупцеві та не є документом, який безпосередньо підтверджує вартість товару. При цьому, суд апеляційної інстанції не зазначив відповідно до якого саме Закону інвойс визначено як документ, який підтверджує лише факт відвантаження товару.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 53 Митного кодексу України інвойс є документом, який підтверджує митну вартість.

Отже, виявлені посадовою особою митниці невідповідності у документах, а саме: відсутність в інвойсі від 11 березня 2013 року № РGS 152821 інформації щодо зовнішньоекономічного договору, унеможливили ідентифікацію товару із спірною поставкою.

Таким чином, судом апеляційної інстанції помилково було скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Відповідно статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 221, 222, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Інтерпап" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 235, 237, 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Калашнікова О.В.

Мороз Л.Л.