Справа № 314/608/17
Суддя: Капітонов Є. М.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/608/17
Провадження № 2-а/314/41/2017 Номер рядка звіту 88
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2017 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до ГУПФУ в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просили визнати протиправними дії ГУПФУ щодо відмови у призначенні пенсій по втраті годувальника та зобов`язати призначити пенсії по втраті годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; по втраті годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; по втраті годувальника матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; по втраті годувальника дружині ОСОБА_1 , як такій що зайнята доглядом за дитиною до 8-ми років незалежно від того працює вона чи ні.

В обґрунтування позову посилаються на те, що чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовий пенсіонер, з 2011 року отримував пенсію в Головному Управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області за вислугу років, як пенсіонер державної пенітенціарної служби. Військове звання - капітан. /Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 / Пенсія виплачувалась відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами.

У 2014 року приймав участь в проведенні антитерористичної операції у складі добровольчого формування та пропав безвісті 12.08.2014 року під час бойових дій в зоні АТО. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області №314/6161/16-ц від 21.09.2016 року, яке набрало чинності 04.10.2016 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано безвісно відсутнім та встановлено факт його участі у бойових діях під час проведення Антитерористичної операції в її зоні.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , її неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , мати чоловіка ОСОБА_6 отримали статус «членів сім`ї загиблого», про що є наявності посвідчення та довідки Управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, відповідно до яких останні мають право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вважають, що після отримання усіх вищезазначених документів, ОСОБА_1 , її неповнолітні діти та мати чоловіка ОСОБА_6 з жовтня місяця 2016 року набули права на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 29, 30 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Для реалізації права на пенсію звернулись до Головного Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області з питання призначення пенсій по втраті годувальника проте листом від 31.10.2016 року № 909/В-9 отримано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, де було зазначено, що незалежно від перебуванні на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям, непрацездатним батькам і дружині, якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, які загинули чи пропали безвісті в період проходження служби. Із наданих документів не вбачається, що ОСОБА_5 проходив військову або іншу службу. У разі надання підтверджуючих документів про проходження ОСОБА_5 на день зникнення служби в Збройних силах України або інших утворених відповідно до Законів України військових формуваннях, буде призначено пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону.

Позивачі вважають дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника неправомірними.

В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд адміністративної справи за їх відсутності.

Представник відповідача до суду надала заперечення на позов, заяву про розгляд адміністративної справи за її відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у 2014 року приймав участь в проведенні антитерористичної операції у складі добровольчого формування та пропав безвісті 12.08.2014 року під час бойових дій в зоні АТО. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області №314/6161/16-ц від 21.09.2016 року, яке набрало чинності 04.10.2016 року, ОСОБА_5 , визнано безвісно відсутнім та встановлено факт його участі у бойових діях під час проведення Антитерористичної операції в її зоні.

Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 31.10.2016 року № 909/В-9 відмовило в призначенні пенсії з посиланням на не. Що із наданих документів не вбачається, що ОСОБА_5 проходив військову або іншу службу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

За визначенням ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Статтею 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено особи, які мають право на пенсії нарівні з військовослужбовцями строкової служби та членами їх сімей. Так відповідно до зазначеної норми умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені цим Законом для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, поширюються також (якщо не передбачено інше), зокрема на осіб, які стали інвалідами у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаного з безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, членів їх сімей та членів сімей осіб, які загинули (померли) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії слід визнати протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 158-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні пенсій по втраті годувальника неправомірними.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити з 04.10.2016 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по втраті годувальника за ОСОБА_5 , який пропав безвісти в період безпосередньої участі в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення:

по втраті годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

по втраті годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

по втраті годувальника матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

по втраті годувальника дружині ОСОБА_1 , як такій що зайнята доглядом за дитиною до 8-ми років незалежно від її працевлаштування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі якщо постанову було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Є.М. Капітонов

28.02.2017