Справа № 812/138/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/138/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2016,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі за текстом - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля» (далі за текстом - Відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2016.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до п. 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та страховими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, Відповідач повинен вносити до пенсійного фонду обов'язкові платежі у розмірі 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Заборгованість відповідача перед ПФУ відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2016 у склала 5939, 64 грн.

Позивач зазначає, що вже звертався до Луганського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом, однак ухвалою від 15.06.2016 по справі № 812/441/16 позивачу повернуто адміністративний позов у зв'язку з несплатою судового збору. Оскільки відповідач не сплатив зазначений борг позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2016 у розмірі 5939, 64 грн.

17 лютого 2017 року до відділу діловодства та обліку звернення громадян Луганського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в обґрунтування якої зазначив що, відповідачем частково сплачено заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах в сумі 1931,56 грн. Відтак, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2016 у розмірі 4008,08 грн (а.с. 43) .

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без участі представника управління.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову не надав (а.с.24,42).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки представник позивача, представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наявних у матеріалах справи доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля», , зареєстроване в установленому законом порядку як юридична особа та перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області як платник страхових внесків.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003, пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля» має сплатити до Пенсійного фонду, витрати на виплату та доставку пенсії за період з 01.02.2016 по 31.03.2016 року пенсіонерам, які мають стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 в сумі 4008,08 грн.

Наявність у відповідача вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком 1, розрахунком суми позову та карткою особового рахунку (а.с.4,5,6,47).

У відповідності до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 частини 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 - відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, зазначеною нормою прямо визначено обов'язок підприємств стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного Фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 за ставкою збору в розмірі 100% відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пп. 6.4 п. 6 Інструкції).

Згідно з пп. 6.7 п. 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Заборгованість відповідача підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, розрахунками фактичних витрат на виплату на доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які позивач надсилав на адресу відповідача (а.с.7-11,15-16).

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", не надавши на них до управління Пенсійного фонду України заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Відповідачу була нарахована заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій за списком №1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2016 в сумі 5939,64 грн., яка 13.02.2017 була частково сплачена в сумі 1931,56 грн., станом на 16.02.2017 заборгованість складає 4008,08 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку №63 від 16.02.2017 (а.с. 44).

З огляду на викладене та враховуючи те, що на час розгляду судом цієї адміністративної справи заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відповідачем не сплачена, суд дійшов висновку про правомірність звернення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з позовом щодо їх стягнення у примусовому порядку.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вимоги позивача стосовно стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгової пенсії в сумі 4008,08 грн є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.02.2016 по 31.03.2016 задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля» (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Дружби народів, буд.1-г) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9 р/р 8 в ЛОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 304665, код 21792459) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.02.2016 по 31.03.2016 у розмірі 4008 (чотири тисячі вісім) гривень 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя С.В. Борзаниця