Справа № 554/9351/16-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р.Справа № 554/9351/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 06.12.2016р. по справі № 554/9351/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82%,який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, без урахування до судового стажу роботи за вислугою років, періоду проходження строкової військової служби у Збройних Силах СРСР та половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, зарахувати позивачу до судового стажу роботи за вислугою років, період проходження строкової військової служби Збройних Силах СРСР - 2 роки 19 днів, половину строку навчання в вищому юридичному навчальному закладі за денною формою в Українській державній юридичній академії - 2 роки 5 місяців, на посаді судді Київського районного суду м. Полтави та Апеляційного суду Полтавської області - 21 рік 6 місяців 15 днів, а всього 26 років 5 днів, що дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначених згідно розрахунку та подання Апеляційного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року, зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням до судового стажу роботи за вислугою років період проходження строкової військової служби у Збройних Силах СРСР - 2 роки 19 днів, половину строку навчання в вищому юридичному навчальному закладі за денною формою в Українській державній юридичній академії - 2 роки 5 місяців, на посаді судді Київського районного суду м. Полтави та Апеляційного суду Полтавської області - 21 рік 6 місяців 15 днів, а всього 26 років 5 днів, в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 16 вересня 2016 року.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 06.12.2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 06.12.2016 року та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 1 березня 1995 року по вересень 1998 року працював суддею Київського районного суду міста Полтави, з 16 вересня 1998 року - суддею апеляційного суду Полтавської області. Верховною Радою України 2 березня 2000 року обраний суддею безстроково. Відповідно до листа Державної судової адміністрації від 6 серпня 2010 року отримав право на щомісячне грошове утримання, яке йому було призначено та виплачувалось у розмірі 80 відсотків від суддівської винагороди.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року №1515 - VIII та на підставі наказу голови Апеляційного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року звільнений з посади судді в зв'язку із поданням заяви про відставку.

Згідно запису в військовому квитку ОСОБА_1 НОМЕР_1 підтверджено, що в період з 22 квітня 1985 року по 11 травня 1987 року проходив строкову військову службу в лавах ЗС СРСР, а всього строк його служби складає 2 роки 19 днів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 1 вересня 1989 року по 30 червня 1994 року навчався в вищому учбовому закладі - Українській державній юридичній академії, а отже половина цього строку, який мав бути врахований відповідачем при призначенні довічного грошового утримання позивачу, складає 2 роки 5 місяців.

Позивач 16 вересня 2016 року звернувся до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання.

Листом Управління від 28 жовтня 2016 року №377/Д-17 позивачу нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди працюючого на такій посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. При цьому відповідачем не було зараховано до стажу судді, який дає право на відставку період проходження строкової військової служби та половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, нараховуючи ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди не зарахував до стажу позивача строкову військову службу та половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, а тому діяв неправомірно та порушив права позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть буди обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів при здійсненні ними своїх повноважень, закріплених у ч. 1 ст. 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання судді - це спрямована на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання, та по своїй правовій природі не є пенсією.

Згідно п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, крім стажу роботи на посаді судді 21 рік 6 місяців 15 днів, позивачу у стаж роботи, який дає право на відставку повинен був зарахуватися період, який складається з періоду строкової військової служби в лавах ЗС СРСР - 2 роки 19 днів та половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах Українській державній юридичній академії 2 роки 5 місяців.

Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 визначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 квітня 2010 року судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті цього Закону щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожен повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше, ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання. Нормою ч. 4 цієї статті цього Закону встановлено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на перерахунок.

Таким чином, станом на 16 травня 2016 року стаж роботи позивача на посаді судді становить 21 рік 6 місяців 15 днів, строкова військова служба становить 2 роки 19 днів та половина строку навчання в вищому учбовому закладі 2 роки 5 місяців, що в сукупності складає 26 років 5 днів стажу, які дають йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітку судді.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 82 %, без врахування до судового стажу роботи за вислугою років періоду проходження ним строкової військової служби та половину строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, а отже задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 06.12.2016р. по справі № 554/9351/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.