Справа № 159/4679/16-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4679/16-а
Провадження № 2-а/159/45/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Логвинюк І.М..

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Ковельської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради Волинської області,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати недійсним та скасувати рішення Ковельської міськради Волинської області від 24.11.16 р. № 16/49 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Квітки Основ»яненка, 1», яким відповідачем було надано такий дозвіл третій особі у справі ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18.04.16 р. він звернувся до відповідача із заявою (далі заява), поданою на ім»я Ковельського міського голови, про надання дозволу на розробку проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) пл. 1 000 кв. м. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Квітки Основ»яненка, 1. Його заява була розглянута на засіданні сесії Ковельської міськради Волинської області № 10 26.05.16 р., однак, рішення приндо не було. На засіданні сесії № 11 23.06.16 р. його заява знову була розглянута, однак, рішення прийнято не було. 28.07.16 р. на засіданні сесії № 12 відповідачем було прийнято рішення № 12/64 «Про резервування земельної ділянки та відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Квітки Основ»яненка, 1», яким йому було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки з підстав резервування її для надання учасникам антитерористичної операції (далі - АТО). Вважаючи, що вказане вище рішення відповідачем прийнято у порушення закону, повноважень, він 18.08.16 р. оскаржив його до суду, просив визнати таке рішення недійсним і зобов»язати вчинити дії, оскарживши його в частині відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою. Постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.09.16 р. було визнано недійсним та скасовано рішення Ковельської міськради Волинської області від 28.07.16 р. № 12/64 «Про резервування земельної ділянки та відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Квітки Основ»яненка», 1» в частині: резервування вказаної вище земельної ділянки пл. 1 000 кв. м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для надання учасникам АТО; відмови йому у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною пл. 1 000 кв. м., по вул. Квітки Основ»яненка, 1 у м. Ковелі Волинської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель Ковельської міськради Волинської області, не наданих у власність чи користування. Було зазначено також у вказаній вище постанові суду, що визнання недійсним та скасування ос пореного рішення є безумовною підставою для розгляду його заяви відповідачем у встановленому законом порядку. Його заява була винесена на розгляд засідання сесії Ковельської міськради Волинської області № 16 24.11.16 р., однак, рішення прийнято не було. Тому вважає свою заяву не розглянутою. Одночасно на сесії № 16 24.11.16 р. було розглянуто заяву третьої особи у справі про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) пл. 1 000 кв. м. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Квітки Основ»яненка, 1. Оспорюваним рішенням відповідача «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Квітки Основ»яненка, 1», було надано дозвіл третій особі у справі на складання проекту землеустрою, тоді як його заява залишилась нерозглянутою. При цьому третя особа у справі подала заяву відповідачеві про надання вказаної вище земельної ділянки 04.08.16 р., тобто, через 4 міс. після подання аналогічної заяви ним. Оспорюване рішення відповідача йому є незрозумілим. До його звернення із заявою до відповідача питання про надання будь кому, у т. ч. резервування, вказаної вище земельної ділянки не вирішувалось. Відповідач скористався його заявою для надання вказаної вище земельної ділянки іншій особі. Вважає оспорювань рішення незаконним. Покликаючись на ст. ст. 14, 19, 55, 140, 143, 144 Конституції України, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зазначає, що чинним законодавством не надано права відповідачеві встановлювати обмеження у реалізації законних прав, зокрема, на власність на земельну ділянку, надання перевали будь - кому на отримання земельної ділянки, обмеження прав, тому оспорюваним рішенням порушено його права. Покликаючись на ч. 1 ст. 161 ЗК України, ст. 117 КАС України, просить оспорювань рішення відповідача визнати недійсним, скасувати. Одночасно просив вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачеві приймати рішення по вказаній вище земельній ділянці до вирішення спору по суті.

За ухвалою суду від 03.12.16 р. було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

19.12.16 р. та 20.12.16 р. до суду надійшло письмове заперечення відповідача проти позову, обґрунтоване, з покликанням на ч. 2 ст. 19, ст. 143 Конституції України, ч. 3 ст. 24, п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 33, п. п. 2 п. «а» ч. 1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тим, що відповідно до ст. 19 Регламенту Ковельської міськради IV скликання, затвердженого рішенням міськради від 24.03.11 р. № 7/2, постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Першочергове відведення земельних ділянок учасникам АТО передбачено і Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Просить взяти до уваги позицію Держземагенства України, що підтримала Урядом України з підстав надання, зокрема, учасникам АТО земельних ділянок як вид їх державної підтримки. Його можливості щодо надання вільних земельних ділянок є обмеженими. Враховуючи те, що третя особа є учасником АТО, вважає оспорювань рішення законним. Покликаючись на ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зазначає, що позивач встановлених чинним законодавством пільг щодо отримання земельної ділянки не має. Вказана вище земельна ділянка не перебуває у користуванні позивача. Оспорювань рішення не забороняє позивачеві повторно звернутись із заявою про отримання дозволу на складання проекту землеустрою при наявності вільних земельних ділянок. Вважає оспорюване рішення законним та таким, що не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Просить у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання позивач не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо звернувся до суду із заявою справу розглядати у його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача адвокат - позов підтримав, обґрунтувавши його доводами, наведеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнав, суду пояснив, що, дійсно, відповідачем, з врахуванням положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було прийнято оспорюване рішення, яке вважає законним. Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа у судовому засіданні зазначила, що позов вважає безпідставним, суду пояснила, що, дійсно, він як учасник АТО звернувся до відповідача із заявою про надання йому вказаної вище земельної ділянки, оспорюваним рішенням йому було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо її відведення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Аналогічну позицію у судовому засіданні висловила і представник третьої особи.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності позивача.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Ч. ч. 6, 7, 10, 11 ст. 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідним органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абз. 3 ч.7).

Відмова органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Як слідує з копії заяви позивача від 18.04.16 р., адресованої Ковельському міському голові, що надійшла відповідачеві тоді ж, позивач просив надати йому дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл. 1 000 кв. м., по вул. Квітки Основ»яненка, 1 у м. Ковелі Волинської області у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, приєднавши графічні матеріали із зазначенням місця розташування бажаної земельної ділянки (плану схеми).

Як слідує з тексту постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.16 р. у справі № 159/3 115/16 а провадження № 2 а/159/80/16 за позовом ОСОБА_5 до Ковельської міськради Волинської області про визнання незаконним і скасування рішення та зобов»язання вчинити дії, що набрало законної сили 27.09.16 р., рішенням відповідача від 28.07.16 р. № 12/64 було відмовлено позивачеві у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки у власність з мотивів резервування її для надання учасникам АТО. Таке рішення відповідача було визнано судом недійсним і скасовано частково; у задоволенні позовної вимоги позивача про зобов»язання відповідача розглянути його заяву на засіданні сесії у встановленому законом порядку було відмовлено з огляду на те, що скасування оспореного рішення є безумовною підставою для розгляду заяви позивача у встановленому законом порядку (в місячний строк з дня набрання чинності вищезазначеним судовим рішенням до 27.10.16 р.).

Таким чином, заява позивача від 18.04.16 р. на дати: ухвалення вищезазначеного судового рішення (07.09.16 р.); у місячний термін з дня набрання чинності вищезазначеним судовим рішенням (з 27.09.16 р. по 27.10.16 р.), до 24.11.16 р. (дата прийняття оспорюваного рішення) відповідачем розглянутою не була.

Як слідує з копії заяви третьої особи від 04.07.15 р., адресованої Ковельському міському голові, що надана суду відповідачем на обґрунтування свого заперечення проти позову, яка надійшла відповідачеві тоді ж, третя особа ОСОБА_3 як учасник АТО - просив надати йому земельну ділянку по вул. Квітки Основ»яненка, 1 у м. Ковелі Волинської області для будівництва обслуговування житлового будинку.

Як слідує з копії заяви третьої особи від 04.08.16 р., адресованої Ковельському міському голові, що надійшла відповідачеві тоді ж, третя особа у справі ОСОБА_3 - просив надати йому земельну ділянку для будівництва житлового будинку, так як попередньо відповідачем було йому відмовлено у наданні земельної ділянки, по вул. Квітки Основ»яненка, 1 у м. Ковелі Волинської області. Будь - яких додатків до такої заяви приєднано не було.

І хоча у розпорядженні суду відсутні докази того, що третій особі у справі відповідач, дійсно, попередньо до 04.08.16 р. було відмовлено у наданні земельної ділянки, суд вважає за можливе дійти висновку, що заява третьої особи ОСОБА_3 з приводу вказаної вище земельної ділянки, дійсно, була у розпорядженні відповідача з 04.07.15 р. та не знайшла реагування та вирішення. Зробити ж висновок про те, що третьою особою було приєднано до таких своїх заяв (від 04.07.15 р., від 04.08.16 р.) відповідні графічні матеріали із зазначенням місця розташування бажаної земельної ділянки (плану схеми), тобто, заяви було подано не у відповідності до вимог ст. 118 ЗК України, суд підстав не має.

Однак, та обставина, що третя особа у справі є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, стверджується копією посвідчення серії УБД № 059872, виданого у 2015 р. на ім»я ОСОБА_3, що надана суду відповідачем.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12, ст. 14 ЗК України до повноважень, зокрема, міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Як слідує із змісту абз. 1 п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи, до категорії яких належить третя особа у справі ОСОБА_3 має право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва.

Крім того, 19.08.15 р. розпорядженням КМ України № 898 було зобов'язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та облдержадміністрації за участю органів місцевого самоврядування визначити (зарезервувати) земельні ділянки для відведення учасникам АТО та членам сімей загиблих учасників АТО і забезпечити першочерговий розгляд звернень учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок; органам місцевого самоврядування уряд також рекомендував розглядати в першочерговому порядку звернення учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок. Крім цього, уряд зобов'язав Держслужбу з питань геодезії, картографії та кадастру та облдержадміністрації та рекомендував органам місцевого самоврядування розмістити на власних веб - сайтах інформацію про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам АТО і членам сімей загиблих учасників АТО.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

На пленарне засідання Ковельської міськради Волинської області було підготовлено 2 проекти (8.55 та 8.56) рішення: № 8. 55 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у приватну власність вказаної вище ділянки позивачеві, та № 8.56 - про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у приватну власність вказаної вище ділянки третій особі.

Відповідно до копії витягу з протоколу № 23 засідання постійної комісії міськради з питань регулювання земельних відносин, містобудування (далі комісія) від 21.11.16 р., комісією було рекомендовано сесії затвердити проект № 8.56.

При цьому, суд враховує, що проект № 8.55 обгрунтовувався постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.09.16 р. у справі № 159/3 115/16 а. Проект № 8.56 обгрунтовувався загальними положеннями земельного законодавства і посилання на статус третьої особи не містив.

Однак, як слідує з показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, земельною комісією при розгляді обох проектів рішень з врахуванням положень ЗК України, рекомендацій, викладених у протоколі наради при Волинській ОДА з питань забезпечення земельними ділянками учасників АТО від 19.03.15 р, було взято до уваги як право позивача на отримання земельної ділянки, так і таке ж право і статус третьої особи, про що мались відповідні документи. На засідання сесії Ковельської міськради Волинської області 24.11.16 р. було винесено для розгляду та голосування два вищезазначені проекти рішення.

Однак, оспорюваним рішенням відповідач вирішив надати дозвіл третій особі на складання проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у приватну власність вказаної вище земельної ділянки орієнтовною пл. 1 000 кв. м., по вул. Квітки Основ»яненка, 1, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель Ковельської міськради, не наданих у власність чи користування. Наведене вище стверджується копією рішення Ковельської міськради Волинської області від 24.11.16 р. № 16/49 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Квітки - Основ»яненка,1».

Хоча начальником юридичного відділу виконкому Ковельської міськради Волинської області ОСОБА_2 було сформовано та доведено відповідачеві окрему думку, згідно з якою на розгляді з квітня 2016 р. є проект про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки позивачеві та, з огляду на вищезазначене судове рішення, проект про надання дозволу на складання проекту землеустрою третій особі є можливим лише після розгляду та вирішення по суті заяви позивача. Однак, представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, що свідчать про те, що позиція відповідача є відмінною від позиції, викладеної вказаною вище окремою думкою.

Це ж підтверджується і копіями витягів з протоколів: першого пленарного засідання 16 ої сесії міськради № 17 від 24.11.16 р., поіменного голосування по питаннях порядку денного №№ 8.55, 8.56.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду ствердили, що при прийнятті відповідачем оспорюваного рішення взято до уваги аргумент на користь наявності у третьої особи у справі права на першочергове відведення земельної ділянки.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що перше звернення позивача до відповідача по питанню надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки мало місце у квітні 2016 р.. Однак, аналогічна заява третьої особи, яка з 2015 р. має статус учасника бойових дій, була подана відповідачеві ще 04.07.15 р.. Тобто, твердження позивача про те, що було задоволено аналогічну його заяві заяву третьої особи, що подана пізніше його заяви, не знайшли свого ствердження в суді. На засіданні постійної комісії 21.11.16 р. було враховано як право позивача на отримання земельної ділянки відповідно до ст. 118 ЗК України, так і аналогічне право третьої особи і, крім того, наявність у останньої права на першочергове отримання земельної ділянки. Заява позивача від 18.04.16 р., з огляду на зміст оспорюваного рішення, знову розглянута не була. Однак, суд враховує, що такі діяння відповідача не є предметом розгляду у розглядуваній справі і відповідно, позивачем не оспорювались у порядку, визначеному законодавством України, хоча ЗК України передбачає таке право особи (ст. 118 ЗК України). Крім того, суд враховує, що існує таке, що набрало законної сили рішення суду від 07.09.16 р., яким задоволено відповідну позовну вимогу позивача і зазначено, що при скасуванні у судовому порядку рішення про відмову (пряму) у задоволенні заяви позивача від 18.04.16 р., - це є підставою для розгляду відповідачем заяви позивача від 18.04.16 р. по суті.

При цьому, суд враховує висновки ВС України, що, відповідно до ст. 244 -2 КАС України, мають враховуватись судами загальної юрисдикції при розгляді подібних спорів, який у своїй постанові від 10.12.13 р. № 21 - 358а13 зазначив, що системний аналіз положень ст. 118 ЗК України дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок» від 02.07.13 Р. ч. 7 ст. 118 ЗК України доповнено абз. 3 такого змісту: «Такі зміни направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Оспорюване рішення відповідача, що прийняте стосовно заяви третьої особи, з врахуванням наявності у останньої пільг у вигляд права на першочергове відведення земельної ділянки, є таким, що прийняте відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням ж за заявою позивача від 18.04.16 р. 24.11.16 р. відповідачем прийнято не було і оспорювань рішення не містить будь - якого вирішення заяви позивача від 18.04.16 р. по суті.

Після фактичного нерозгляду його заяви відповідачем позивач самостійно не виготовив проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки, тобто, у відповідача на час винесення оспорюваного рішення не було підстав до враховування при прийнятті оспорюваного рішення і такої обставини.

За таких обставин підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним та його скасування суд не вбачає. А тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 1, ст. ст. 8 - 11, п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19, ст. 71, ч. 1 ст. 72, ст. ст. 86, 87, 159, 160 - 163 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст. 118 ЗК України, п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст .26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:ОСОБА_12