Справа № 520/10458/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Київ К/800/4417/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 в особі адвоката Медведенка Анатолія Андрійовича на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції Нікольського Ростислава Віталійовича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2016 року позов задоволено: скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2016 року ПС2 №113512, винесену інспектором Патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Одесі Нікольським Ростиславом Віталійовичем стосовно ОСОБА_1.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

Судами встановлено, що 27.08.2016 р. здійснюючи патрулювання Київського району м. Одеси, інспектор патрульної поліції 1-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Одесі ДПП Нікольський Р.В. виявив, що водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом LEXUS, порушив вимоги пункту 9.2.6 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме: не подав сигнал світловим покажчиком відповідно напрямку руху перед перестроюванням, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Відповідачем відносно позивача винесено постанову ПС2 №113512 про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн за порушення вимог частини другої статті 122 КУпАП.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2016 року ПС2 №113512 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП, так як відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій та підтвердження наявності в діях позивача правопорушення. Зокрема, в судовому засіданні оглянуто наданий відповідачем відеозапис про фіксування порушення ПДР позивачем, в якому зафіксовано визнання позивачем у поясненнях факту не подання сигналу світловим покажчиком відповідно напрямку руху перед перестроюванням, при цьому він зазначив, що ніколи не думав, що якщо він таким чином змінив ряд руху, то це є порушенням ПДР, оскільки він (позивач) нікому не заважав. В подальшому, підчас співбесіди, інспектор поліції зачитав позивачу з технічного пристрою положення ПДР і позивач погодився з тим, що це є порушенням.

Водночас, на спірній постанові позивач розписався про те, що йому були роз'яснені положення статей 307, 308, а також права, передбачені статтею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 278-289 КУпАП. Копію постанови позивач отримав.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з положеннями статтей 258, 283 КУпАП.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та залишити без змін постанову суду першої інстанції. Зазначає, що відеозапис не є належним доказом у справі, не складено протокол у справі про адміністративне правопорушення та не роз'яснено права і обов'язки позивачу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі адвоката Медведенка Анатолія Андрійовича на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції Нікольського Ростислава Віталійовича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак