Справа № 564/291/17
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/291/17

Рядок статзвіту № 18

24 лютого 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Здибель І.О.

за участю

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/291/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції в особі інспектора з дорожнього нагляду майора поліції Кузьмича В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2017 року у м.Костопіль по вул.Степанська відносно гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інспектором з дорожнього нагляду майором поліції Кузьмичем В.М., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №129921, з якого вбачається, що 08.02.2017 року о 01:00 год. у м.Костопіль по вул.Степанська водій ОСОБА_1 керував автомобілем, не маючи при собі посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Вказано, що документом, за яким встановлено особу водія, є посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.11.2013 року. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із позовною заявою до Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції в особі інспектора з дорожнього нагляду майора поліції Кузьмича В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив та правом на подання заперечень на позов не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з позовної заяви, 08.02.2017 року ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Пассат, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. Рухаючись по вул.Степанська у м.Костопіль, був зупинений інспектором з дорожнього нагляду. Про причини зупинки транспортного засобу та суть скоєного правопорушення інспектор не повідомив. Позивач передав інспекторові для перевірки документи на транспортний засіб. Отримавши документи на авто, інспектор поліції попросив пред'явити посвідчення водія. ОСОБА_1 повідомив, що йому необхідно декілька хвилин для того, щоб знайти посвідчення серед інших документів. Докази того, що ОСОБА_1 відмовився пред'явити посвідчення водія в матеріалах справи відсутні. В подальшому, як зазначає позивач в адміністративному позові, через 10 хвилин ОСОБА_1 знайшов своє посвідчення водія та відніс його для пред'явлення інспектору в патрульний автомобіль. Проте, інспектор зауважив, що вже складає постанову серії БР №129921 про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і переписав реквізити посвідчення до постанови. Пояснення про те, що ОСОБА_1 був дуже схвильований, а саме тому, не зміг швидко знайти посвідчення водія, інспектор проігнорував та надав на підпис вищевказану постанову. Оскільки дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.126 КУпАП, 08.02.2017 року інспектором дорожнього нагляду майором поліції Кузьмичем В.М. на місці зупинки транспортного засобу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №129921 та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КупАП.

Відповідно до ст.283 КупАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.276 КупАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення "на місці вчинення правопорушення" та "за місцем його вчинення" - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 "Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України".

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина 3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою м.Костопіль, вул.Коперніка, 15 - Костопільський відділ поліції ГУНП в Рівненській області.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015, у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, у тому числі і правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, розгляду у скороченому проваджені не підлягають. Аналогічна позиція викладена Вищим Адміністративним Судом України, в ухвалі від 26.10.2016 року у справі №К/800/37207/15.

Однак, відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Незаконно розглянувши справу на місці, відповідач позбавив позивача можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, відповідач проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП.

Розгляд справи на місці вчинення правопорушення унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення.

На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Враховуючи викладене вище, зокрема те, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, що позбавило позивача можливості скористатись наданими йому правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №129921 від 08.02.2017 року підлягає скасуванню.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.2.1(а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Водночас, згідно оскарженої постанови судом встановлено, що відповідач, інспектор з дорожнього нагляду майор поліції Кузьмич В.М., встановив особу водія, ОСОБА_1, на підставі наданого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.11.2013 року.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності були завідомо незаконними.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, а саме автомобілем Фольксваген Пассат, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, не маючи при собі або не пред'являючи для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 17, 71, 99, 100, 122, 158-159, 161-163, 167, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Рівне Департаменту патрульної поліції в особі інспектора з дорожнього нагляду майора поліції Кузьмича В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №129921 від 08.02.2017 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяВ. В. Левчук