Справа № 2а-1679/11
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2017 р. м. Київ К/9991/44291/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (суддя-доповідач),

Загороднього А.Ф.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області про перерахунок пенсії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2012 року,

встановив:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області про визнання неправомірним та скасування з 01 березня 2011 року розпорядження відповідача від 09 березня 2011 року про здійснення перерахунку його пенсії в частині використання показника середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197 грн 91 коп, визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання його здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, яка відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховується для обчислення пенсії за календарний 2010 рік. Уточнивши позовні вимоги просив зарахувати до стажу роботи на підземних роботах з повним робочим днем під землею період роботи з 01 вересня 2008 року по 31 грудня 2010 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю СМЖ 8 Метрострою, м. Москва, Російської Федерації.

Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно провів перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний 2007 рік.

Постановою Кіровського міського суду Луганської області від 27 грудня 2011 року позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області зарахувати ОСОБА_4 до стажу роботи на підземних роботах з повним робочим днем під землею період роботи з 01 вересня 2008 року по 31 грудня 2010 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю СМЖ 8 Метрострою, м. Москва, Російської Федерації. В решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Касаційна скарга обґрунтована доводами, аналогічними, викладеним у позовній заяві.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_4 як працюючому пенсіонеру з врахуванням заробітної плати, з якої обчислено пенсію у 2007 році, відповідно до підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». За основу розрахунку взято показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Ці обставини підтверджуються листом управління Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області № 844/02-10 від 11 березня 2011 року.

Позивач працював у Товаристві обмеженою відповідальністю СМУ-8 Метрострою, м. Москва, Російської Федерації в якості підземного проходчика з 17 листопада 2005 року по 05 лютого 2011 року з повним робочим днем під землею.

Згідно з наказом № 558 к від 17 листопада 2005 року, копією трудової книжки та копією довідки Товариства з обмеженою відповідальністю СМУ-8 Метрострою, м. Москві Російської Федерації від 02 лютого 2011 року, із заробітної плати позивача проводились загальнообов'язкові відрахування, що підтверджується копією довідки про заробітну плату від 28 січня 2011 року.

У 2008 році позивач перейшов на пенсію за віком, про що свідчить копія пенсійного посвідчення.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 01 вересня 2008 року по 31 грудня 2010 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю СМУ-8 Метрострою, м. Москва, Російської Федерації необхідно зарахувати до стажу роботи на підземних роботах з повним робочим днем під землею, а в частині, що стосується перерахунку пенсії, відмовити, оскільки підстави для її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік, відсутні.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для зарахування спірного періоду роботи позивача на території Російської Федерації до стажу роботи на підземних роботах з повним робочим днем під землею.

Однак, із висновками суду апеляційної інстанції погодитись неможна, з огляду на таке.

Пенсійне забезпечення осіб, які після призначення пенсії продовжили працювати за межами України, в тому числі право на перерахунок пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1 від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-1), а також Угодою «Про гарантії прав громадян держав - учасниць співдружності незалежних держав у сфері пенсійне забезпечення» від 13 березня 1992 року (далі - Угода), учасниками якої є Україна та Російська Федерація.

Відповідно до умов Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (стаття 1); всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення (стаття 3); призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання; для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою (стаття 6); при переселенні пенсіонера в межах держав-учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера (стаття 7).

Згідно з підпунктом «в» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії на підставі Закону № 1058-1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, особи, яким пенсія призначається відповідно до міждержавних Договорів у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку про заробітну плату.

Підпунктом 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону.

За приписами абзаців 2,3 підпунку 3 пункту 11 зазначеної постанови якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після її призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку), з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, що продовжує працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 28 Закону, то проводиться за заявою пенсіонера перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Законом № 1058-IV-1 визначаються, зокрема, види пенсійних виплат, умови набуття та порядок визначення їх розмірів.

Відповідно до абзацу тридцять п'ятого статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 відпрацював 2 роки після призначення пенсії у Товаристві з обмеженою відповідальністю СМУ-8 Метрострою, м. Москва, Російської Федерації. У зв'язку з цим на підставі особистої заяви позивачу з 01 березня 2011 року здійснено перерахунок пенсії із зарахуванням страхового стажу за період роботи з 01 лютого 2010 року по 25 лютого 2010 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на підставі Угоди у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії із зарахуванням стажу роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СМУ-8» Метростроя м. Москви Російської Федерації після призначення її з 01 вересня 2008 року по 31 грудня 2010 року.

Проте, такий висновок суду апеляційної інстанції є суперечливим та передчасним, оскільки із встановлених судами фактичних обставини справи незрозуміло, коли позивачу вперше було призначено пенсію, на території якої держави, і яку саме, не з'ясовано, що стало підставою для здійснення позивачу перерахунку раніше призначеної пенсії із зарахуванням страхового стажу за період його роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СМУ-8» Метростроя м. Москви Російської Федерації з 01 лютого 2010 року по 25 лютого 2010 року та одночасно для відмови у зарахуванні до стажу періоду роботи після її призначення з 01 вересня 2008 року по 31 грудня 2010 року. Судам необхідно також було встановити, чи сплачувались позивачем страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а якщо так, то на території якої держави, та в кінцевому рахунку відповісти на питання, чи дає право на перерахунок пенсії робота на території Російської Федерації понад два роки після призначення пенсії в Україні, якщо страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не сплачувались до Пенсійног фонду України.

У зв'язку з наведеним, постанова суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову не може бути залишена без змін.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції наведених обставин також не з'ясував.

Між тим, від встановлення цих фактів залежить правильність вирішення позовних вимог.

Порушення судами обох інстанцій норм матеріального права і неповне встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, згідно із статтею 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених судових рішень і направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Оскільки суди обох інстанцій не встановили обставин, які мають значення для вирішення справи, то ухвалені ними рішення підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову Кіровського міського суду Луганської області від 27 грудня 2011 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2012 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Загородній А.Ф.

Іваненко Я.Л.