Справа № 810/190/17
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року 810/190/17

Київський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Щавінського В.Р. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В СТ А Н О В И В:

Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області звернулась до суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91481,87 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем рахується заборгованість в загальній сумі 91481,87 грн. Позивачем було вжито всіх заходів щодо добровільного погашення відповідачем заборгованості перед бюджетом але заборгованість до цього часу відповідачем не погашена, тому позивач звернувся до суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Відповідно ст. 128 КАС України, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 зареєстрований відділом державної реєстрації виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області 30.05.2001 року, про що у журналі обліку реєстраційних справ зроблено запис. Як платник податків та інших обов'язкових зборів ФОП ОСОБА_2 взятий на облік 05.06.2001 року за № 7263.

Судом встановлено, що відповідачем до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області засобами електронного зв'язку були подані податкові декларації з ПДВ:

від 18.07.2014 року № (за червень 2014 року) на суму 582,00 грн.;

від 18.08.2014 року № (за липень 2014 року) на суму 1466,00 грн.;

від 19.09.2014 року № (за серпень 2014 року) на суму 1781,00 грн.;

від 17.10.2014 року № (за вересень 2014 року) на суму 1004,00 грн.;

від 19.11.2014 року № (за жовтень 2014 року) на суму 1626,00 грн.;

від 19.12.2014 року № (за листопад 2014 року) на суму 33,00 грн.;

від 19.01.2015 року № (за грудень 2014 року) на суму 1602,00 грн.;

від 17.02.2015 року № (за січень 2015 року) на суму 1511,00 грн.;

від 17.03.2015 року № (за лютий 2015 року) на суму 663,00 грн.;

від 17.04.2015 року № (за березень 2015 року) на суму 3731,00 грн.;

від 18.05.2015 року № (за квітень 2015 року) на суму 662,00 грн.

Однак в термін, встановлений ст. 57 ПК України, вказані зобов'язання платником податків самостійно погашені не були.

Крім того, позивачем на виконання наданих ПК України повноважень проведені податкові перевірки відповідача, за результатами яких складено наступні Акти:

Акт про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 року №10/17-2//2 від 11.01.2014 року;

Акт камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ № 2481/10-02-17-01/ від 05.10.2015.

В ході проведених перевірок контролюючим органом були встановлені порушення відповідачем вимог законодавства відповідно п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження платником ПДВ, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму 47612, 67 грн.; п.57.1 ст. 57 ПК України, а саме: відповідачем сплачено суму узгоджених зобов'язань з ПДВ в розмірі 5 180,17 грн. із порушенням законодавчо визначених термінів сплати.

У відповідності до п.п.54.3.2 п.54.3 ст. 54, п.123.1 ст. 123, ст. 126 ПК України та на підставі зазначених актів відносно ФОП ОСОБА_1 були винесені наступні податкові повідомлення - рішення форми «Р» від 20.02.2014 року № 284//27 на суму 71419,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 47 612, 67 грн., за штрафними санкціями - 23 806, 33 грн.; форми «Ш» від 05.10.2015 року № на суму штрафних санкцій 4 731,57 грн.; форми «Ш» від 05.10.2015 року № на суму штрафних санкцій 448,60 грн.

Судом встановлено, що вищевказані податкові повідомлення рішення направлені за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 рекомендованим та цінним. Однак в термін, встановлений ст. 57 ПК України, вказані зобов'язання платником податків самостійно погашені не були (частково за рахунок переплати в сумі 14 596, 76 грн. погашене зобов'язання за ППР від 20.02.2014 року №284//27).

Також, згідно з п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п.14.1.162 п.14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з п. 129.4 ст. 129 ПК України пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Порядок ведення контролюючими органами обліку нарахування та погашення пені, що справляється з платників податків у зв'язку із несвоєчасним погашенням узгодженого грошового зобов'язання, та пені на податкове зобов'язання, нараховане контролюючим органом у разі виявлення його заниження та/або визначене податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента визначається Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за № 751/28881, далі - Порядок № 422).

В зв'язку з наявністю у відповідача узгодженого податкового боргу в його картці особового рахунку згідно з вимогами ст. 129 ПК України та Порядку № 422 автоматично було проведено нарахування пені з ПДВ (за період прострочення платежу) в сумі 9479,73 грн.

Відповідно до положень п.16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані:

- п.п.16.1.3 подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

- п.п. 16.1.4 сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.49.2 ст. 49 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних, правовідносин) платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- п.п.49.18.1 календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.202.1 ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом для обчислення суми податку на додану вартість, що підлягає до сплати в бюджет, є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал. Згідно із положеннями ст. 203 ПК України податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Аналогічне положення закріплене в п.57.1 ст. 57 ПК України.

Відповідно до п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- п.п.49.18.5: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно із п. 176.1 ст. 176 ПК України платники ПДФО, серед іншого, зобов'язані:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку;

в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

е) своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані І протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою. ( визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно із п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.5 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно із п.п.177.5.1 п.177.5 ст. 177 ПК України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються платником податку самостійно згідно з фактичними даними, зазначеними у Книзі обліку доходів і витрат, кожного календарного кварталу та сплачуються до бюджету до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня і до 20 жовтня). Авансовий платіж за четвертий календарний квартал не розраховується та не сплачується.

Відповідно до п.п.177.11 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх і походження з України та іноземні доходи.

Судом встановлено, що відповідачем до Білоцерківської ОДПІ подано декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік № від 09.02.2015 року з додатком № 5, згідно з яким розмір авансових платежів з ПДФО у 2015 році ФОП ОСОБА_1 самостійно визначено в сумі 939, 98 грн. щоквартально.

Разом з тим, самостійно визначені відповідачем податкові зобов'язання з ПДФО за ІІ-ІІІ кв. 2015 року (авансові внески) загалом в сумі 1879,96 грн., своєчасно сплачені не були (частково за І рахунок переплати в сумі 479,48 грн. погашено зобов'язання за II кв. 2015 року.

Крім того, контролюючим органом на виконання наданих ПК України повноважень проведені камеральні перевірки податкової звітності відповідача з ПДФО, за результатами яких складено акти №2489/171/ від 05.10.2015 року; №685/10-02-13-01/ від 09.08.2016 року.

В ході проведених перевірок контролюючим органом були встановлені порушення відповідачем вимог п.57.1 ст. 57, п.п.177.5.1 п.177.5 ст. 177 ПК України, а саме: ФОП ОСОБА_1 сплачено суми узгоджених зобов'язань з ПДФО із порушенням законодавчо визначених термінів сплати.

У відповідності до п.п.54.3.2 п.54.3 ст. 54, ст. 126 ПК України та на підставі зазначених актів відносно підприємця, були винесені наступні податкові повідомлення - рішення форми «Ш» від 05.10.2015 року № на суму штрафних санкцій 3688,21 грн.; форми «Ш» від 09.08.2016 року № на суму штрафних санкцій 350,30 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу. Однак в термін, встановлений ст. 57 ПК України, вказані зобов'язання платником податків самостійно погашені не були.

Також, у зв'язку з наявністю у відповідача узгодженого податкового боргу в його картці особового рахунку згідно з вимогами ст. 129 ПК України та Порядку № 422 автоматично було проведено нарахування пені з ПДФО (за період прострочення платежу) в сумі 217, 78 грн.

У відповідності до ст. 59 ПК України та положень Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України № 576 від 10.10.2013 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за № 1840/24372) Білоцерківською ОДПІ виставлено відповідачеві податкову вимогу форми "Ф" № 2781-17/305 від 22.09.2016 року на загальну суму податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями 91 481, 91 грн. Вказана вимога була направлена відповідачеві за податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак залишилися без задоволення.

Таким чином, згідно з довідкою Білоцерківської ОДПІ від 28.11.2016 року № 12702/10-02-23-020 ФОП ОСОБА_1 станом на 28.11.2016 року має податковий борг в сумі 91 481, 87 грн., в т.ч.: зПДВ-86 143, 14 грн.; з ПДФО - 5 338, 73 грн.

Згідно з п.38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із п.41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з п.88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до положень п.89.1 ПК України право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно із п.89.2 ст. 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених кодексом, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що загальна сума податкового боргу відповідача, перед бюджетом становить 91481,87 грн.

Оскільки, відповідач податкову заборгованість не сплатив, тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 128, 158-163, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України в особі Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області заборгованість у сумі 91481 (дев'яносто одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 87 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.