Справа № 466/10383/16-а
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«27» лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.
при секретарі Гарасим'яку Р.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,
у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.
Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 було задоволено.
Вказаною постановою було:
- визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 13 жовтня 2015 року за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та згідно довідок Генеральної прокуратури України №18-1555 від 03.11.2016 року №18-1556 від 03.11.2016 року;
- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 13 жовтня 2015 року за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та згідно довідок Генеральної прокуратури України №18-1555 від 03.11.2016 року №18-1556 від 03.11.2016 року.
Позивач ОСОБА_1 та представник Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
У відповідності до ст. 41 КАС України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно ч.3 ст.168 КАС України суд ухвали в здійснювати розгляд заяви про винесення додаткового рішення без участі сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність винесення додаткового судового рішення.
За змістом ст. 168 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
У п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що за правилами ст.168 КАС суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених ч.1 ст.168 КАС. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп.
З копії посвідчення НОМЕР_1, яке видано 14 листопада 2013 року, вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.
Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова в доход держави судового збору у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 94, 160, 165, 167, 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в:
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова в доход держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок).
Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська