Справа № 357/995/17
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/995/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за адміністративним позовом управління Пенсійного Фонду України у місті Білій Церкві Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 29.11.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі 10 200 грн. за невиконання УПФУ у місті Білій Церкві рішення суду відповідно до виконавчого листа у справі № 357/3089/15-а, стягувачем по якому є ОСОБА_1, цю постанову позивач отримав 03.01.2017 року і вважає її необґрунтованою, постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження у даній справі було зобов'язано УПФУ у місті Білій Церкві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по другій групі інвалідності, встановивши її у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст.ст.39,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 31.06.2014 року по 02.08.2014 року включно з врахуванням виплачених коштів. На виконання цього рішення УПФУ проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, борг по перерахунку може бути виплачений після надходження цільових коштів, призначених для фінансування цих витрат, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів без відповідного фінансування не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, фінансування вказаних виплат здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а органи ПФУ не є розпорядниками бюджетних коштів, а тому вимоги, викладені у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, є фактично виконаними, в оскаржуваній постанові державним виконавцем не наведені доводи, на підставі яких державний виконавець прийшов до висновку про відсутність у боржника поважних причин, які б унеможливлювали виконання боржником судового рішення. Позивач просив суд постанову старшого державного виконавця про накладення штрафу від 29.11.2016 року за невиконання виконавчого листа по справі № 357/3089/15-а - скасувати.

В суді представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надано, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Як встановлено по справі, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2015 року по справі № 357/3089/15-а 2-а/357/447/15 було задоволено частково позов ОСОБА_1 та зобов'язано УПФУ у місті Білій Церкві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по другій групі інвалідності, встановивши її у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст.ст.39,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 31.06.2014 року по 02.08.2014 року включно з врахуванням виплачених коштів, дана постанова набрала законної сили 13.05.2015 року, що слідує з копії постанови та копії виконавчого листа по даній справі.

31.05.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51272665 щодо примусового виконання виконавчого листа по вказаній вище справі, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 27.04.2016 року, з наданням семиденного строку на добровільне виконання, яка надійшла на адресу УПФУ у місті Білій Церкві 10.06.2016 року.

В судовому засіданні також встановлено, що на виконання судового рішення УПФУ у місті Білій Церкві розпорядженням № 166566 від 13.06.2016 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, копію розпорядження та виплатного протоколу направлено до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з листом від 14.06.2016 року, в якому вказано на те, що виплата нарахованих коштів можлива після надходження цільових коштів, призначених для їх фінансування, що слідує з копій цього розпорядження, виплатного протоколу та листа в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2016 року державним виконавцем за невиконання вказаного вище рішення суду накладено на боржника штраф в розмірі 680 грн., яка була оскаржена до суду, на даний час спір не вирішено.

29.11.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повторне накладення штрафу на боржника за невиконання судового рішення в розмірі 10 200 грн.

Представник позивача просить суд дану постанову скасувати з тих підстав, що постанова суду про зобов'язання УПФУ у місті Білій Церкві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 фактично виконана, оскільки такий перерахунок згідно судового рішення їй проведено, а виплату доплати може бути здійснено тільки після надходження цільових бюджетних коштів, УПФУ не є розпорядником бюджетних коштів, а тому вина боржника у тому, що рішення суду по даний час в частині виплати коштів є невиконаним, відсутня, УПФУ у місті Білій Церкві на виконання рішення суду здійснено всі можливі дії, передбачені законом та в межах повноважень УПФУ.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» /в новій редакції/ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

За змістом статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання рішення судів про зобов'язання вчинити певні дії, у тому числі про зобов'язання провести перерахунок та виплатити доплату до пенсії, державним виконавцем організовується в порядку, визначеному ст.ст.63,75 вказаного вище Закону.

Згідно положень ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За ст.75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок, що при вирішенні питання про відповідальність за невиконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитись у відсутності об'єктивних причин, що перешкоджають його виконанню.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до п. 4 цього Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, невиконання судового рішення УПФ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (Справа № 21-66а15), яка відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковою до виконання.

Крім того, за положеннями ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

А як передбачено ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Отже, суд вважає, що у позивача були поважні причини невиконання судового рішення в повному обсязі, а тому постанова про накладення штрафу є передчасною.

Судом приймаються до уваги і ті обставини, що позивачем у встановлений строк оскаржено до суду постанову державного виконавця про накладення штрафу в розмірі 680 грн., на що вказано вище, на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення повторного штрафу, перша постанова не набрала законної сили, її законність та обгрунтованість не була на той час підтверджена судом, але знаючи про оскарження першої постанови, державним виконавцем передчасно, як вважає суд, було винесено 29.11.2016 року постанову про накладення повторного штрафу на боржника.

А тому з врахуванням всього вищенаведеного, суд вважає за можливе постанову від 29.11.2016 року про накладення штрафу на боржника скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови позивач одержав 03.01.2017 року, позовну заяву подано до суду 12.01.2017 року, що стверджується поштовим штампом на конверті, копією фіскального чека про оплату коштів за поштову кореспонденцію.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України, ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженим постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, ст.ст.2,17,18,70,99,103,159-163, 181, 185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29 листопада 2016 року про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн. на управління Пенсійного Фонду України у місті Білій Церкві Київської області за невиконання виконавчого листа № 357/3089/15-а 2-а/357/477/15 у виконавчому провадженні ВП № 51272665.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко