Справа № 465/7850/15-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.02.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючої - судді Мигаль Г.П.,

при секретарі: Максимович М.М.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 патрульної поліції м. Львова ДПП НП України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 патрульної поліції м. Львова ДПП НП України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України про скасування постанови Серія ПСЗ №107031 від 19 листопада 2015 року та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, номерний знак НОМЕР_1 «19» листопада 2015 року об 14 год 00 хв. в м.Львові вул. Генерала Юнакієва 10, здійснив зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місті виїзду, чим порушив ПДР п.15.9 п, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.. Позивач вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, так як діях позивача відсутній склад даного правопорушення, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України в судове засідання не зявився, надіслав заперечення на позов, просить у задоволенні позову відмовити. За наведених обставин, суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності, відповідно до ст.128 КАСУ. Окрім того, представник відповідача в судовому засіданні 25 липня 2016 року позов заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Відповідач - інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 патрульної поліції м. Львова ДПП НП України ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, в судовому засіданні 25 липня 2016 року позов заперечив, просить у задоволенні позову відмовити. За наведених обставин, суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності, відповідно до ст.128 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України встановлює презумпцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд встановив, що відповідно до постанови Серія ПСЗ №107031 від 19 листопада 2015 року на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КпАП України, а саме за те, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, номерний знак НОМЕР_1, 19 листопада 2015 року об 14 год 00 хв. в м.Львові по вул.Генерала Юнакієва 10, здійснив зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місті виїзду, чим порушив ПДР п.15.9 п.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України на підтвердження порушення ОСОБА_2 п.15.9 п ПДР долучено до матеріалів справи фотографію щодо вчинення адіміністративного правопорушення та пояснення ОСОБА_5

На фотографії, яка долучена до матеріалів справи відповідачем, не має прив"язки до місцевості, не зазначено адресу скоєння адміністративного правопорушення, а також незрозуміло, в якому місці позивач припаркував транспортний засіб і чи це його транспортний засіб, оскільки неможливо ідентифікувати номерний знак автомобілів, що зображені на фотографії.

На переконання суду, відповідачем суду не надано жодних доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення та скоєнння зазначеного правопорушення саме ОСОБА_2

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише до компетенції органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

За наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає до часкового задоволення в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 7-14,128,158-163,167,171-2 КАС України,суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити частково.

Постанову серії ПСЗ № 107031 від 19 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) гривень - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова на протязі 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Мигаль Г.П.