Справа № 805/4354/16-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 р. Справа № 805/4354/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Козаченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа: Слов`янський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа: Слов`янський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.09.2016 року згідно наказу 304 о/с його з 12.09.2016 року звільнено з ОВС на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням). 31.10.2016 року позивач отримав грошову допомогу при звільненні в розмірі 21209, 51 грн. Разом з цим позивач вважає, що відповідочем грошова допомога сплачена не в повному обсязі.

Також позивач, посилаючись на ст. 116, 117 КЗпПУ, вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки виплати грошової допомоги з 12.09.2016 року по день фактичного розрахунку.

На підставі вищезазначеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області суму одноразової грошової допомоги в розмірі 26 959, 49 грн., а також суми середнього заробітку згідно ст. 117 КЗпП України з 12.09.2016 року по день фактичного розрахунку.

Представник позивача щодо розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував, про що свідчить відповідний підпис.

Представник відповідача через канцелярію суду надав письмові заперечення, згідно змісту яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом ГУ Національної поліції в Донецькій області від 06.09.2016 року № 304 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з 12.09.2016 року звільнено з ОВС на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням), принято вважати вислугу років на 12.09.2016 року у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги - 22 роки 07 місяців 01 день, у пільговому обчисленні - 28 років 02 місяці 01 день тощо.

Сторонами по справі не заперечується, що позивачем в якості одноразової допомоги було отримано 21 209, 51 грн.

Згідно довідки ГУНП в Донецькій області, позивачу за вересень 2016 року було нараховано: посадовий оклад - 680, 00грн., оклад за спеціальним званням - 400, 00грн., надбавку за стаж - 486, 00грн; також за серпень 2016 року позивачу нараховано: посадовий оклад - 1700, 00грн., оклад за спеціальним званням - 1000, 00грн., надбавку за стаж - 1215, 00грн., премію - 2031, 89 грн.

З приводу спірних правовідносин в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача суму одноразової грошової допомоги в розмірі 26 959, 49 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 10 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби тощо.

Таким чином позивач, як особа що має достатній розмір вислуги років, має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно п. 1 Наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", ці Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Відповідно п. 3 Наказу № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 23 Наказу № 260 встановлено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Аналізуючи п.23 Наказу № 260, суд вважає, що термін "місячне грошове забезпечення" охоплює грошове забезпечення за кількість календарних днів в залежності від місяця нарахування.

Згідно наданих доказів, одноразова грошова допомога позивача була розрахована з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, а саме: (1700,00 грн.+1000,00грн.+1215,00грн.)*25%*22 календарні роки вислуги = 21532, 50 грн. - 1,5% військового збору = 21 209, 51 грн. (отримано позивачем на картковий рахунок).

Також суд звертає увагу, що, згідно п. 9 Наказу № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що відповідачем при нарахуванні грошової допомоги позивачу було застосовано показники за повний місяць роботи. Відповідно, беручи до уваги цей факт, суд зазначає, що премія призначається керівником на підставі вмотивованого рапорту відповідно до особистого вкладу працівника в загальний результат служби з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на працівника службових обов'язків, своєчасності і точності виконання рішень, розпоряджень, вказівок та інших якостей працівника тощо. Також працівник може бути позбавлений премії на підставі рапорту, в якому зазначено конкретні причини, що стали підставою для цього. Премія не виплачується особам, які звільняються зі служби.

Відповідно суд вважає, що відповідач при розрахунку грошової допомоги повинен врахувати і розмір затвердженої премії позивача, що склала 2031, 89 грн.

Таким чином розмір грошової допомоги повинен складати: 1700, 00 грн.+1000, 00грн.+1215, 00грн.+ 2031, 89грн.)*25%*22 = 32707, 90 грн. - 490, 62 грн. (1,5% військового збору) = 32 217, 28 грн. З урахуванням вже виплаченої суми стягненню на користь позивача підлягає недоплачена сума в розмірі 11 007, 77 грн. (32 217, 28 грн.- 21209, 51 грн.)

Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в даній частині, а саме: стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача недоплачену суму одноразової грошової допомоги в розмірі 11 007, 77 грн.

З приводу спірних правовідносин в частині стягнення суми середнього заробітку згідно ст. 117 КЗпП України з 12.09.2016 року по день фактичного розрахунку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Порядок проходження служби позивача та звільнення регулюється спеціальним законодавством таким як: Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію", Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393 тощо.

Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" одноразова та щорічна грошова допомога, передбачена пунктами 10 і 11 цієї постанови, виплачується Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, за рахунок коштів, виділених у державному бюджеті для їх утримання (за винятком випадків, передбачених абзацом другим цього пункту).

Таким чином, спірні правовідносини врегульовані спеціальним законодавством та наведені вище нормативно-правові акти регулюють порядок виплати грошової допомоги працівникам органів внутрішніх справ, та не підпадають під дію загального трудового законодавства, які передбачають виплату грошової компенсації за затримку розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушення термінів її виплати.

Трудові відносини та проходження служби в органах внутрішніх справ мають різну правову природу та врегульовані різним законодавством, отже передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на рядовий і начальницький склад НП.

Щодо аналогічного правового висновку неодноразово зазначав суд апеляцій та касаційної інстанції.

Враховуючи вказане, суд зазначає, що положення Кодексу законів про працю України, на які посилається позивач, а саме: ст.ст. 116, 117 не розповсюджується на співробітників НП, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа: Слов`янський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення коштів- задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 11 007, 77 (одинадцять тисяч сім) грн. 77 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Козаченко А.В.