Справа № 370/872/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 370/872/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Косенко А.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області на постанову Макарівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року у справі за позовом Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області до ОСОБА_2, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року Плахтянська сільська рада Макарівського району Київської області (далі - Позивач, Плахтянська сільрада) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач-1, ОСОБА_2.), Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області (далі - Відповідач-2, Управління Держгеокадастру), Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Відповідач-3, Держгеокадастр України) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- зобов'язати ОСОБА_2 не чинити Плахтянській сільраді перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства;

- визнати неправомірними дії Управління Держгеокадастру по внесенню даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради;

- зобов'язати Держгеокадастр України виключити дані з автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 10.01.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не подано жодних доказів на підтвердження необхідності виключення з бази даних Державного земельного кадастру відомостей щодо спірної земельної ділянки, а згідно довідки Плахтянської сільради від 29.07.2007 року №446 Відповідач-1 дійсно користується спірною земельною ділянкою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги Плахтянської сільради до ОСОБА_2, Управління Держкомзему та Держкомзему України про усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном, внесення змін до Державного земельного кадастру задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що судом не було надано оцінку факту відведення земельної ділянки поза волевиявленням сільської ради (без ухвалення нею відповідного рішення) з порушенням вимог чинного на той час земельного законодавства.

У судовому засіданні представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив вимоги останньої задовольнити повністю.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і ухвалити нову, закрити провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на запит прокурора прокуратури Макарівського району від 15.09.2015 року №2315 вих-15 Управлінням Держземагентства листом від 15.09.2015 року №-1013-0.2-6008/2-15 (а.с. 16) повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим НОМЕР_2 площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства в межах Плахтянської сільради обліковується за ОСОБА_2

При цьому, стверджуючи, що Відповідач-1 користується спірною земельною ділянкою без достатніх на те правових підстав, оскільки рішення від 26.04.2007 року №303 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації для передачі земельних ділянок у власність», яким надано дозвіл на підготовку матеріалів інвентаризації земельних ділянок для безоплатної передачі у власність під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства, площею 1,10 га, Плахтянською сільрадою не ухвалювалося, остання звернулася до суду із вказаним позовом.

На підставі встановлених вище обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки Позивачем не було додано жодних доказів щодо наявності правових підстав для виключення з бази даних Державного земельного кадастру відомостей щодо спірної земельної ділянки, а Плахтянською сільрадою у 2008 році було підтверджено факт користування Відповідачем-1 даною земельною ділянкою, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Так, розглядаючи даний спір в частині позовних вимог до ОСОБА_2, Макарівський районний суд Київської області виходив з того, що останній є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однак такий висновок є передчасним з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

При цьому в силу п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведеного випливає, що обов'язковим елементом публічно-правового спору є наявність хоча б в однієї зі сторін ознак суб'єкта владних повноважень, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства.

Водночас, у межах даного спору Плахтянська сільрада визначає себе як власник спірної земельної ділянки, права користування та розпорядження якою порушені ОСОБА_3.

Положеннями статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Приписи ч. 2 ст. 386 ЦК України визначають, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У статті 391 Цивільного кодексу України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що позов про усунення перешкод у здійсненні особою права користування та розпорядження своїм майном є формою цивільно-правового захисту прав власника майна, у зв'язку з чим дані вимоги належить розглядати у порядку цивільного судочинства, що не було враховано судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод Плахтянській сільраді у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номер НОМЕР_1 площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, що має своїм наслідком скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині із постановленням ухвали про закриття провадження у справі.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції в частині необґрунтованості позовних вимог до Управління Держгеокадастру та Держгеокадастру України, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Як вже було зазначено вище, згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Приписи ст. 118 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначала, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

З наведеного випливає, що до виключної компетенції, зокрема, сільської ради належить вирішення питання розпорядження землями відповідної територіальної громади.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для внесення Відповідачем-2 даних до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки сторони визначають рішення Плахтянської сільради від 26.04.2007 року №303 (а.с. 14), яким надано Відповідачу-1 дозвіл на підготовку матеріалів інвентаризації земельних ділянок для безоплатної передачі у власність під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства площею 1,10 га.

Разом з тим, судом першої інстанції не було враховано, що згідно даних архівного відділу Макарівської районної державної адміністрації Київської області, викладених у довідці від 24.03.2016 року №05/04/183 (а.с. 13), у протоколах сесії, засідань виконавчого комітету Плахтянської сільради за 2007 рік не виявлено відомостей щодо ОСОБА_2, як і протоколу засідання ради від 26.04.2007 року.

Крім того, рішення Плахтянської сільради з номером 303-11-У датоване 19.10.2007 року та стосується результатів розгляду заяви ОСОБА_4 про надання земельної ділянки під забудову (а.с. 10).

При цьому, як вже було встановлено раніше, згідно листа Управління Держземагентства у Макарівському районі Київської області від 15.09.2015 року №-1013-0.2-6008/2-15 (а.с. 16) інформація про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,1007 га, внесена до Державного земельного кадастру та значиться за ОСОБА_2 Однак в архіві Управління примірник державного акту на право власності Відповідача-1 та документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку, не обліковуються.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 202 ЗК України в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно ст. 204 ЗК України Державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Порядок ведення державного земельного кадастру встановлюється законом.

На момент виникнення спірних правовідносин питання ведення державного земельного кадастру були врегулювані відповідним положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 року №15 (далі - Положення №15).

Приписи п. п. 2-4 Положення №15 визначають, що державний земельний кадастр включає дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, обліку кількості та якості земель, бонітування ґрунтів, зонування територій населених пунктів, економічної та грошової оцінки земель.

Державний земельний кадастр ведеться за єдиною для України системою на базі нормативних документів, затверджуваних Держкомземом.

Державний земельний кадастр ведеться Держкомземом, Комітетом по земельних ресурсах і земельній реформі Республіки Крим, управліннями земельних ресурсів обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, відділами земельних ресурсів районних державних адміністрацій, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських Рад народних депутатів.

Держкомзем забезпечує постійне вивчення потреби в земельно-кадастровій інформації.

Згідно п. 17 Положення №15 власники землі та землекористувачі щорічно не пізніше 15 січня подають виконавчим комітетам сільських, селищних, міських Рад народних депутатів звіти за станом на 1 січня про зміни, що відбулися у складі земель, які знаходяться у власності або користуванні, в тому числі на умовах оренди.

Питання ведення реєстру земель у 2007-2008 роках визначалося затвердженим наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року №174 Тимчасовим порядком державного реєстру земель (далі - Тимчасовий порядок).

Відповідно до п. 2.1 Тимчасового порядку виконавець робіт формує та надає реєстратору обмінний файл разом з технічною документацією. Обмінний файл надається реєстратору на гнучкому магнітному носії або компакт-диску (далі - цифровому носії). Цифрові носії повинні бути марковані. Маркування має відображати таку інформацію:

- кадастровий номер кварталу, до якого належить земельна ділянка (ділянки);

- порядковий номер носія та загальну кількість носіїв у комплекті;

- назву виконавця робіт, прізвище, ім'я та по батькові представника виконавця робіт;

- дату запису інформації на цифровий носій.

Пунктом 2.2 вказаного Порядку закріплено, що реєстратор здійснює процедуру перевірки та приймання обмінного файла, у тому числі порівняння з технічною документацією. У разі відповідності обмінного файла відомостям, які наведено в технічній документації, та вимогам до структури, змісту та формату обміну даними, за результатами перевірки та приймання реєстратором робиться відмітка на титульному аркуші технічної документації про приймання обмінного файла, після чого заповнюється реєстраційна картка.

Реєстраційна картка заповнюється на кожну земельну ділянку. У разі виникнення спільної власності при оформленні державного акта на кожного співвласника земельної ділянки - реєстраційна картка заповнюється на кожний державний акт. У разі неможливості розмістити усю інформацію на одній реєстраційній картці заповнюються додаткові реєстраційні картки, на яких зазначаються їх порядковий номер та загальна кількість.

У разі негативного висновку щодо результатів перевірки та приймання обмінного файла виконавцю робіт для доопрацювання надається список конкретних вимог та зауважень у вигляді протоколу перевірки, відповідно до якого необхідно внести зміни і доповнення.

Реєстратор перевіряє структуру, формат, об'єм та склад земельно-кадастрових даних, що містить обмінний файл за такими критеріями:

- відповідність вимогам, установленим до структури, змісту та формату обмінного файла;

- належність земельних ділянок кадастровому кварталу згідно з індексними кадастровими планами;

- відсутність перетинів та розривів між суміжними земельними ділянками, суміжними земельними ділянками суміжних кварталів, тотожність даних балансу земель;

- відсутність перетинів та розривів меж угідь земельних ділянок;

- контроль відповідності атрибутивних даних земельних угідь чинній нормативній базі класифікаторів та кодифікаторів.

Пунктом 2.3 Тимчасового порядку передбачено, що реєстраційна картка заповнюється реєстратором та містить підпис з зазначенням прізвища, ініціалів керівника виконавця робіт та печатку.

Заповнена реєстраційна картка разом з технічною документацією передаються виконавцем робіт до територіального органу земельних ресурсів для проведення державної землевпорядної експертизи.

Виконання державної землевпорядної експертизи технічної документації територіальним органом земельних ресурсів можливо тільки за наявності відмітки про приймання обмінного файла на титульному аркуші технічної документації.

Після проведення державної землевпорядної експертизи технічна документація разом з реєстраційною карткою (картками) та висновком державної землевпорядної експертизи передаються до територіального органу земельних ресурсів для підготовки відповідних рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо надання або передачі земельної ділянки у власність або користування.

У разі негативного висновку державної землевпорядної експертизи технічної документації або потреби доопрацювання технічної документації відмітка про приймання обмінного файла анулюється територіальним органом земельних ресурсів, а реєстраційна картка вилучається та передається реєстратору за актом приймання-передавання, що вимагає від виконавця робіт доопрацювання обмінного файла згідно зі змінами, які повинні бути внесені до технічної документації та проходження процедури повторного здавання обмінного файла.

Якщо технічна документація не підлягає державній землевпорядній експертизі, вона разом з реєстраційною карткою передається виконавцем робіт безпосередньо до територіального органу земельних ресурсів для погодження або підготовки відповідних рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо надання або передання земельної ділянки у власність або користування. Якщо рішення про надання або передання земельної ділянки у власність або користування не було прийнято протягом трьох місяців, відмітка про приймання обмінного файла анулюється автоматично, що вимагає проходження процедури повторного здавання обмінного файла.

Відповідно до п. 2.4 територіальний орган земельних ресурсів у 10-денний термін з дня отримання оформленого бланка державного акта на право власності на земельну ділянку (державного акта на право постійного користування земельною ділянкою) або договору оренди землі перевіряє наявність на титульному аркуші технічної документації відмітки про приймання обмінного файла, зміст реєстраційної картки, відповідність відомостей, що містить реєстраційна картка та оформлений бланк державного акта на право власності на земельну ділянку (державного акта на право постійного користування земельною ділянкою) або договору оренди землі, до технічної документації (реєстраційної справи) та передає бланки державного акта на право власності на земельну ділянку (державного акта на право постійного користування земельною ділянкою) або договору оренди землі з реєстраційними картками оператору (реєстратору) за актом приймання-передавання. Надані документи повертаються виконавцю робіт на доопрацювання у разі: відсутності відмітки про приймання обмінного файла; наявності розбіжностей між відомостями, що містять реєстраційна картка, оформлений бланк державного акта на право власності на земельну ділянку (державного акта на право постійного користування земельною ділянкою) або договору оренди землі та технічна документація (реєстраційна справа).

Достовірність відомостей, які відображені в технічній документації (реєстраційній справі), реєстраційній картці та бланку державного акта на право власності на земельну ділянку (державного акта на право постійного користування земельною ділянкою) або договору оренди землі, при відсутності розбіжностей, засвідчується в реєстраційній картці підписом керівника територіального органу земельних ресурсів з зазначенням прізвища та ініціалів та скріплюється печаткою.

В силу п. 2.5 Тимчасового порядку територіальний орган земельних ресурсів за актом приймання-передавання передає реєстраційну картку оператору (реєстратору) разом з усіма примірниками державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі для їх видачі та державної реєстрації.

Згідно п. 2.6 Тимчасового порядку оператор (реєстратор) приймає від територіального органу земельних ресурсів державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі та реєстраційну картку. У разі виявлення розбіжностей в державному акті на право власності на земельну ділянку, державному акті на право постійного користування земельною ділянкою, договорі оренди землі та реєстраційній картці вони за актом приймання-передавання повертаються до територіального органу земельних ресурсів для доопрацювання.

Пунктом 2.9 вказаного Порядку передбачено, що оператор передає реєстратору перший примірник реєстраційної картки, після чого реєстратор вносить відомості з реєстраційної картки до бази даних АС ДЗК.

Після внесення реєстратором відомостей до бази даних АС ДЗК на першій сторінці реєстраційної картки ставиться штамп реєстратора та підпис особи, яка внесла відомості.

При цьому згідно п. 2.10 Тимчасового порядку перший примірник реєстраційної картки передається на зберігання до архіву реєстратора.

Другий примірник реєстраційної картки включається до Поземельної книги, формування та зберігання якої здійснює оператор.

Термін зберігання реєстраційної картки не може бути меншим за термін зберігання державного акта на право власності чи право постійного користування або договору оренди (суборенди) землі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що внесення відомостей до бази даних АС ДЗК щодо спірної земельної ділянки із зазначенням її власника було можливо виключно після отримання оператором від територіального органу земельних ресурсів таких документів: або державного акту на право власності на земельну ділянку, або державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, або договору оренди землі та реєстраційної картки.

Водночас, отримання таких документів Управлінням Держкомзему від Відповідача-1 матеріалами справи не підтверджується, що, з урахуванням наведеного, а також зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів прийняття Плахтянською сільрадою рішення від 26.04.2007 року №303 у встановленому законом порядку, свідчить про протиправність дій Відповідача-2 з внесення даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради.

Наведені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, що спричинило ухвалення передчасного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до Управління Держгеокадастру.

Водночас, щодо позовних вимог про зобов'язання Держгеокадастру України виключити дані з автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України.

Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.

Отже, положеннями Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено можливість скасування кадастрового номеру. І таке скасування можливе лише у випадку скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Разом з тим, у межах даного спору питання правомірності державної реєстрації земельної ділянки не є предметом розгляду справи, чинним законодавством не визначено можливість виключення даних з автоматизованої бази Державного земельного кадастру, а саме по собі скасування кадастрового номеру без скасування державної реєстрації земельної ділянки є неможливим, судова колегія приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання Відповідача-3 виключити дані про спірну земельну ділянку з Державного земельного кадастру.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не вірно встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; скасувати постанову суду і закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

Приписи ч. 1 ст. 203 КАС України визначають, що постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволення, постанови суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі в одній частині та ухвалення нової постанови в іншій.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 198, 202, 203, 205, 206, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області - задовольнити частково.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року у справі за позовом Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області до ОСОБА_2, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод Плахтянській сільській раді Макарівського району Київської області у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства - закрити.

Роз'яснити, що такі позовні вимоги підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області по внесенню даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.