Справа № 810/2242/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року 810/2242/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючий суддя Лиска І.Г., при секретарі судового засідання Васковець М.С., за участю представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Продіс" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, 3-тя особа: Управління державної казначейської служби України у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Продіс» з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управляння ДФС у Київській області, 3-тя особа: Управління державної казначейської служби України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області протиправними стосовно невідшкодування ТОВ «ТД Продіс» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2014 року у розмірі 141946,00 гривень до 26 липня 2016 року включно; стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «ТД Продіс» 53529,59 грн. пені (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Києво-Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Київській області не вжито заходів щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість, в порядку передбаченому законом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що позивачем вибрано не вірний спосіб захисту своїх прав, тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Через канцелярію подавав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі № 810/819/15 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, а саме: від 12.02.2015 № 1, згідно з яким ТОВ «ТД Продіс» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 141946,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 35486,50 грн.; від 18.02.2015 № , згідно з яким ТОВ «ТД Продіс» зменшено показник від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 44269,00 грн., відповідно, до якої Київським окружним адміністративним судом було підтверджено право ТОВ «ТД Продіс» на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 141946,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі №810/819/15 апеляційну скаргу ДПІ у Києво-Святошинської районі ГУ ДФС у Київській області залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 у справі №810/819/15 без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015 року у справі №К/800/27279/15 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ у Києво-Святошинському р-ні ГУ ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі №810/819/15 відмовлено.

ТОВ «ТД Продіс» неодноразово зверталося до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області із заявами про відшкодування ПДВ у розмірі 141946 грн., проте з листопада 2014 року (з подачі заяви на бюджетне відшкодування) кошти не повернуті.

Управління Казначейства на підставі отриманого від Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області висновків про суми відшкодування ПДВ від 21.07.2016 №23-07, №24-07 (вх.3754 від 25.07.2016) та після надходження узагальненої інформації №23 від 22.07.2016 щодо визначених у висновках обсягів бюджетного відшкодування (вх. №3751 від 25.07.2016) здійснило 26.07.2016 бюджетне відшкодування податку на додану вартість ТОВ "ТД Продіс" на суму 35486,50 грн. та 106459,50 грн., а загалом - 141946 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Згідно з вказаними висновками Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відшкодування було здійснено по декларації за жовтень 2014 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.18 ст. 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V ПК України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає ст. 200 ПК України та Постанова Кабінету Міністрів України № 39 від 17.01.2011 "Про затвердження порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість" (далі - Постанова №39).

Відповідно до п.200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.3 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України).

У відповідності до п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.11 ст.200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно з п.200.12 ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.

Таким чином, у зв'язку з набранням законної сили судовими рішеннями, прийнятими за результатами оскарження податкових повідомлень-рішень, якими було зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ, відповідач зобов'язаний був подати висновок про здійснення бюджетного відшкодування ПДВ до відповідного контролюючого органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який закінчився 25 січня 2016 року ( 65 календарних днів з 20 листопада 2014 року, а саме 30 календарних днів на проведення камеральної перевірки п. 200.10 ст. 200 ПК України, 30 календарних днів на проведення документальної позапланової виїзної перевірки п. 200.11 ст. 200 ПК України, 5 календарних днів на подачу висновку п. 200.12 ст. 200 ПК України).

Проте, Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області до 14 липня 2016 року не направила висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету до Управління Державної казначейської служби України в Києво-Святошинському районі, а направлено лише 21 липня 2016 року, що є порушенням норм чинного законодавства України та законних прав та інтересів ТОВ «ТД Продіс».

Згідно з п. 200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платником протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не вжила відповідних заходів щодо відшкодування зазначеної вище суми ПДВ у строки, встановлені ст. 200 ПК України, тому суд дійшов висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з Державного бюджету України суми відшкодування ПДВ, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначає Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 № 39 (далі - Порядок № 39).

Згідно зі пунктами 6-8 Порядку №39, у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Висновки та реєстр висновків, що передані до органів державної казначейської служби, подаються починаючи з 01 липня 2011 року в електронній формі з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис" і "Про електронні документи та електронний документообіг" і не пізніше наступного операційного дня на паперовому носії.

Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Підставою для перерахування платникові податку суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку є відповідний висновок.

Отже, бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК України та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, у п'ятиденний термін з дня надходження висновку від податкового органу.

Разом з тим, зазначений порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ та пені у спосіб судового стягнення безпосередньо зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю.

Оскільки відшкодування з Державного бюджету України ПДВ та пені є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а суди не можуть підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості, то суд дійшов висновку що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, рішення суду про визнання протиправною бездіяльності податкового органу щодо ненадання до органу ДКСУ висновку про суми відшкодування ПДВ має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Враховуючи допущену податковим органом бездіяльність щодо неподання до органу ДКСУ висновку про суми відшкодування ПДВ, суд вважає, що у цьому випадку правильним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Зазначена правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постанові Верховного суду України від 16.09.2015 у справі № 21-881а15.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі також зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у ході розгляду справи, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З урахуванням цього, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч.3 цієї ж статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2756 грн., доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано. Оскільки судом задоволено одну позовну вимогу з двох, то відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає 1378 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області протиправними стосовно невідшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД Продіс" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2014 року у розмірі 141946 грн. до 26 липня 2016 року включно.

Стягнути судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Продіс» за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 31 січня 2017 р.