Справа № 816/67/16
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 р.Справа № 816/67/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

при секретарі судового засідання - Ружинській К. О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Марченка І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2016р. по справі № 816/67/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області , Начальника Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області Аранчія Сергія Васильовича , Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- зобов'язати начальника Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області Аранчія С.В. та Головне управління ветеринарної медицини в Полтавській області виконати судові рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління ветеринарної медицини Шишацького району Полтавської області (постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2015, що вступила в законну силу 03.07.2015 на підставі ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду);

- поновити ОСОБА_1 на посаді, зарахувати час вимушеного прогулу за час протиправного його звільнення з займаної посади: з 18.06.2012 по дату конкретного поновлення на посаді начальника управління ветеринарної медицини Шишацького району Полтавської області в загальний трудовий безперервний стаж роботи та трудовий безперервний стаж роботи на державній службі;

- зобов'язати начальника Головного управління ветеринарної медицини в Полтавській області Аранчія С.В. та Головне управління ветеринарної медицини в Полтавській області відшкодувати ОСОБА_1 нанесені збитки внаслідок прийняття протиправного "Наказу" від 18.06.2012 Аранчія С.В. "Про звільнення ОСОБА_1" - заробітну плату (матеріальну), моральну шкоду, судові витрати за час його протиправного звільнення з посади начальника УВМ в Шишацькому районі Полтавської області у загальному розмірі 1 419 872,00 грн.

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 30.11.2016 року частково задовольнив позов.

Стягнув з Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 червня 2012 року по 11 квітня 2016 року у розмірі 251 287 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На думку апелянта, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та не підтверджені доказами.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, у випадку вимушеного прогулу середня заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі відбулося 18.06.2012 року.

Отже, до розрахунку середньої заробітної плати позивача включається квітень і травень 2012 року.

Відповідно до довідки від 04.08.2016 року № 01-03/44, отриманої від управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі, середня заробітна плата ОСОБА_1 за квітень-травень 2012 року складає 3 421,60 грн. (а.с. 142).

На підставі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" проведено індексацію середнього заробітку ОСОБА_1 на коефіцієнт індексу споживчих цін за період з 18.06.2012 року по 11.04.2016 року. Також в наведеному розрахунку враховано підвищення посадового окладу начальника управління на 25% з 01.12.2015 року відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 (т. 1, а.с. 143).

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 року у справі № 1670/4752/12 ОСОБА_1 звернувся до суду, зокрема, із вимогами про скасування наказу від 18.06.2012 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника УВМ в Шишацькому районі" та поновлення його на цій посаді, 18.07.2012 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року, у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ветеринарної медицини у Полтавській області в частині вимог про скасування наказу від 18.06.2012 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника УВМ в Шишацькому районі" та зобов`язання поновити на посаді начальника Управління ветеринарної медицини в Шишацькому районі відмовлено. В іншій частині позовних вимог - залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року справа прийнята до провадження, постанова по суті позовних вимог була винесена 22.04.2015 року. Тобто позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення його на роботі перебували на розгляді суду з 18.07.2012 року по 22.04.2015 року не з вини позивача.

Як вбачається з постанови ПОАС від 22.04.2015 року у справі № 1670/4752/12 позивачем вимоги про стягнення середнього заробітку не заявлялися, а судом не вирішувалися.

Разом з тим, вищевказана постанова ПОАС від 22.04.2015 року у справі № 1670/4752/12 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допущена до негайного виконання, однак фактично була виконана лише 11.04.2016 року.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, затримка відповідачем виконання рішення суду складає період з 23.04.2015 року по 11.04.2016 року.

З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно зазначено про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо належності виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині періоду з 19.06.2012 року (з часу поновлення) по 11.04.2016 року (по час фактичного виконання), виходячи із розрахунку відповідача у загальному розмірі 251 287 грн., підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність, враховуючи ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та замість зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 червня 2012 року по 11 квітня 2016 року у розмірі 251 287 грн.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши постанову суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2016р. по справі № 816/67/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 28.02.2017 р.