Справа № 242/4710/16-а
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/4710/16-а
Провадження № 2а/242/16/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Клименко А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Козлової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання призначити пенсію, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку. На обґрунтування вимог вказав, що 15 вересня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 р.XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням УПФУ від 22 вересня 2016 року б/н йому відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 5 років в підземних умовах. Згідно з цим рішенням страховий стаж позивач складає 33 роки 02 місяці 25 днів, пільговий стаж - 02 роки 01 місяць 14 днів, в тому числі: стаж підземної роботи за статтею 14 ч. 2 Шахтарі - 02 роки 01 місяць 14 днів. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період проходження строкової військової служби з 29.10.1979 по 05.01.1982, тривалістю 2 роки 02 місяці 07 днів, періоди роботи в ш/у «Зуєвське» з 19.06.1979 по 23.10.1979 і з 26.03.1982 по 23.08.1982 за професією машиніст електровозу підземний. Ці періоди зараховано до загального страхового стажу. Посилаючись на Список № 1, чинний на час спірної роботи, зазначив, що робота за професією машиніст електровоза підземного, яку він виконував у спірні періоди, включено до цього Списку. Позивач зазначає, що на підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що визначає право на пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за пунктом «а» статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідачеві було подано всі необхідні документи. Вважає, що відповідач безпідставно відмовив в призначенні пенсії. Просив суд визнати протиправними і скасувати рішення УПФУ щодо відмови в призначенні пенсії від 22.09.2016 б/н, зобов'язати УПФУ зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 час роботи в ш/у «Зуєвське» з 19 вересня 1979 року по 23 жовтня 1979 року і з 26 березня 1982 року по 23 серпня 1982 року, зобов'язати відповідача зарахувати періоди проходження позивачем строкової військової служб з 29 жовтня 1979 року по 05 січня 1982 року до пільгового стажу за Списком № 1, зобов'язати УПФУ призначити йому пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту «а» статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 15.09.2016. Також просив суд зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, надала пояснення, аналогічні тим, що наведені в адміністративному позові, просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Козлова О.Л. в судовому засіданні позов не визнала, підтримала надані раніше письмові заперечення, зазначала, що позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за нормами частини 2 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність у нього пільгового стажу 5 років в підземних умовах. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 15 вересня 2016 року до Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області з заявою про призначення йому пенсії відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 р. ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням УПФУ від 22 вересня 2016 року б/н позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами частини 2 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку в відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 5 років в підземних умовах. За висновками управління страховий стаж позивача складає 33 роки 02 місяці 25 днів, що позивачем не оспорюється.

Згідно з цим рішенням стаж підземної роботи позивача, що дає право на призначення пенсії складає 02 роки 01 місяць 14 днів, з них за статтею 14 ч.2 шахтарі - 06 місяців 09 днів, за статтею 14-20 - 02 роки 01 місяць 14 днів.

До пільгового стажу відповідачем не зараховано наступні періоди:

- з 29.10.1979 по 05.01.1982 - період проходження строкової військової служби, оскільки на час призову заявник не працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- з 19.09.1979 по 23.10.1979 та з 26.03.1982 по 23.08.1982 на підприємстві ВП «Управління допоміжного виробництва», оскільки пільгова довідка видана підприємством, яке не пройшло перереєстрацію на підконтрольний українській владі території, та не має можливості здійснити зустрічну перевірку.

Зазначені періоди є спірними з точки зору неправомірності їх невключення до стажу роботи за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за пунктом а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з трудовою книжкою позивача серії БТ-І № 2748072 від 09.10.1978, що досліджена судом під час розгляду даної справи, встановлено наступне.

Позивач в період з 19 червня 1979 року по 23 жовтня 1979 року працював в шахтоуправлінні «Зуєвське» в/о «Шахтарськантрацит» за професією машиніст електровозу підземний, звільнений у зв'язку з призовом на проходження строкової служби, останній день роботи 23 жовтня 1979 року, що підтверджується записами №№ 3,4.

26 березня 1982 року позивача прийнято в шахтоуправління «Зуєвське» підземним машиністом електровозу, де він працював по 23 серпня 1982 року, звільнено за статтею 38 КЗпП УРСР у зв'язку з навчанням, що підтверджено записами №№ 6, 7.

Згідно з розрахунком стажу № п/с 1946 у період з 29 жовтня 1979 року по 05 січня 1982 року ОСОБА_3 проходив строкову військову службу, тривалість служби складає 2 роки 2 місяці 7 днів.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 17/19/76 - 1403 від 10.10.2014, виданій ВП «Управління допоміжного виробництва», вбачається, що ОСОБА_3 працював повний робочий день в ш/у «Зуєвське» і за період з 19.06.1979 по 23.10.1979 виконував підземні гірничі роботи з повним робочим днем в шахті на дільниці ВШТ, за професією машиніст електровоза, що передбачена Списком 1, розділ І, підрозділ 1, затвердженим постановою від 22.08.1956 № 1173. Довідку видано на підставі наказів відділу кадрів, особистої картки ф.Т-2, табелів спуску-виїзду в шахту, відомостей нарахування заробітної плати.

В довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 17/19/76 - 1403 - 1 від 10.10.2014, виданій ВП «Управління допоміжного виробництва», зазначається, що ОСОБА_3 працював повний робочий день в ш/у «Зуєвське» і за період з 26.03.1982 по 23.08.1982 виконував підземні гірничі роботи з повним робочим днем в шахті на дільниці ВШТ, за професією машиніст електровоза, що передбачена Списком 1, розділ І, підрозділ 1, затвердженим постановою від 22.08.1956 № 1173. Підстава для видачі: накази відділу кадрів, особиста картка ф.Т-2, табелі спуску-виїзду в шахту, відомості нарахування заробітної плати.

Зі змісту довідок про заробітну плату для обчислення пенсії № 17/19/76 - 1403-2 і № 17/19/76 - 1403-3 від 10.10.2014 слідує, що за періоди роботи у ш/у «Зуєвське», які є спірними, позивачеві щомісяця нараховувалась заробітна плата, на всі виплати нараховані страхові внески.

Згідно з архівною довідкою ДП ш/у «Зуєвське» Міністерства вугільної промисловості України з 1955 - 2007 роки, з 10.03.2006 ш/у «Зуєвське» припинило свою виробничу діяльність у зв'язку з ліквідацією за наказом МВП України від 07.03.2006 № 165. З 1 вересня 2009 року по акту приймання-передачі у відповідності до наказу ДП «Шахтарськантрацит» від 21.08.2009 № 112 ВП «Управління допоміжного господарства» ДП «Шахтарськантрацит» прийняло архівні документи ДП «ш/у Зуєвське».

Судом також встановлено, що документи про трудовий стаж і умови роботи містяться в матеріалах пенсійної справи позивача в УПФУ в м.Селидове і були ним подані своєчасно, що не спростовується відповідачем.

Перевіривши доводи позову і заперечень проти нього, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ передбачені періоди, з яких складається страховий стаж, згідно якому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІУ). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (п. 2 р. XV Закону № 1058-ІУ).

Аналіз цих норм свідчить, що обчислення страхового стажу за спірний період роботи позивача, має проводитись в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

У відповідності до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якому основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка (далі - Порядок N 637).

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Міністерство праці та соціальної політики України своїм наказом від 18 листопада 2005 року № 383 затвердило Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383), яким встановлено що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи (пункт 3 Порядку).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (пункт 4 Порядку № 383).

Оскільки зазначена постанова набула чинності з 21.08.92, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці до 21.08.92, вимоги щодо підтвердження відповідного права за результатами атестації не застосовуються.

Пунктом 8 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 N 1173.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Пункт 10 Порядку № 383).

Суд зазначає, що на періоди роботи позивача в ш/у «Зуєвське», що є спірним, був чинним Список № 1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173.

Робота машиніста електровоза підземного, яку виконував позивач у спірні періоди під час роботи в шахтоуправлінні «Зуєвське» включена до Списку № 1, а саме, передбачена розділом І «Гірничі роботи», підрозділом 1 «Підземні роботи», згідно якому правом на пільгову пенсію і в пільгових розмірах, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, на будівництві шахт, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею по обслуговуванню зазначених вище робочих і службовців.

Для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці у спірний час позивачем було подано відповідачеві трудову книжку із записами про роботу у ш/у «Зуєвське» за професією, що включена до Списку № 1 і період її виконання, а також уточнюючі довідки, в яких зазначено відомості, що відповідають вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

У відповідності до статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на вимоги пункту 10 Порядку № 383, пункту 20 Порядку № 637, суд приходить висновку, що документи, які подані позивачем відповідачеві на підтвердження пільгового стажу є належними та допустимими доказами тих фактів, що становлять предмет цього спору.

Встановлені судом факти зумовлюють висновок, що відповідач зобов'язаний був зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача з 19 червня по 23 жовтня 1979 року та з 26 березня по 23 серпня 1982 року в ш/у «Зуєвське» на підставі записів в його трудовій книжці і уточнюючих довідок про трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію.

Погоджуючи доводи позивача з приводу безпідставності дій відповідача по не зарахуванню до пільгового стажу часу проходження строкової військової служби, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з доповненнями, внесеними Законом України від 02.06.2005 № 2636-ІV, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пільговий характер роботи позивача в ш/у «Зуєвське» в якості машиніста електровоза підземного на момент призову на строкову військову службу в розумінні наведеної норми є визначальною умовою для зарахування цього часу до пільгового стажу за Списком № 1.

Отже, на час звернення до УПФУ за призначенням пенсії стаж роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 перевищує повних 5 років, з урахуванням тривалості стажу, зарахованого відповідачем до пільгового - 2 роки 01 місяць 14 днів.

Тому, суд прийшов переконання, що включення спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 1 надає йому право на пенсію на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку, встановленого абзацем першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на п'ять років.

У відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, заперечуючи проти позову, відповідачем не надано доказів на підтвердження законності дій щодо не зарахування до пільгового стажу часу роботи позивача в ш/у «Зуєвське» і часу проходження строкової військової служби, та не вирішення права на пенсійне забезпечення за статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку про обґрунтованість позову в частині вимог щодо зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 спірні періоди роботи в ш/у «Зуєвське» і час проходження ним строкової служби.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача призначити йому пенсію відповідно до п. а статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення відповідача прийнято відповідно до заяви позивача про призначення пенсії згідно ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в суд позивач звернувся з вимогами про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню із зобов'язанням Управління Пенсійного Фонду України в м.Селидове Донецької області повторно розглянути заяву позивача від15.09.2016 про призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 за періоди з 19.06.1979 по 23.10.1979, з 29.10.1979 по 05.01.1982 і з 26.03.1982 по 23.08.1982.

Що стосується позовних вимог щодо зобов,язання відповідача призначити пенсію, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки прийняття рішення щодо призначення пенсії належить до повноважень Управління Пенсійного Фонду України, тому зазначена вимога ОСОБА_3 не ґрунтується на вимогах Закону

У відповідності до статті 267 КАС України суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 10.12. постанови «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 дав роз'яснення, згідно яким з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення повинен повніше використовувати право покладати обов'язок на суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення у відповідності до частини першої статті 267 КАС України.

Керуючись статтями 1, 3, 6, 8, 19, 22-24,55,124 Конституції України, статтями 4, 24, 26, 45, п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 13, 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтями 2-15, 94, 158-163, 186, 267 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення б/н від 22.09.2016 про відмову в призначенні пільгової пенсії, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_3 та скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області б/н від 22.09.2016 про відмову в призначені пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 15 вересня 2016 року відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку з урахуванням періоду роботи в ш/у «Зуєвське» в/о «Шахтарськантрацит» з 19 вересня 1979 року по 23 жовтня 1979 року і з 26 березня 1982 року по 23 серпня 1982 року, періоду проходження строкової військової служби з 29 жовтня 1979 року по 05 січня 1982 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області зарахувати періоди роботи ОСОБА_3 в ш/у «Зуєвське» в/о «Шахтарськантрацит» з 19 вересня 1979 року по 23 жовтня 1979 року і з 26 березня 1982 року по 23 серпня 1982 року; строкової військової служби з 29 жовтня 1979 року по 05 січня 1982 року до пільгового стажу за Списком № 1.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань документально підтверджені судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області подати суду звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання постановою законної сили.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27.02.2017 року.

Суддя Л. В. Пирогова