Справа № 463/2298/16-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Львів 463/2298/16-а

2-а/463/13/17

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_7

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_6 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи ОСОБА_5 про визнання частково незаконним та скасування розпорядження, суд -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась із адміністративним позовом до відповідача, третіх осіб, просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 07.08.2015 року №282 «Про відповідність перепланування квартири АДРЕСА_2 після поділу квартири НОМЕР_1 на дві окремі квартири затвердженій проектній документації» в частині віднесення до квартири АДРЕСА_1 підвалу площею 8,4 м.кв.

Позов мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.10.2013 року затверджено мирову угоду відповідно до якої між позивачем та третьою особою змінено договір житлового найму та вказано, які саме приміщення переходять у користування сторін. Жодної вказівки, що у користування сім'ї ОСОБА_5 переходить підвал площею 8,4 кв.м. у даній ухвалі та у мировій угоді немає. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 267 від 17.07.2014 року надано дозвіл на перепланування квартири АДРЕСА_1 з розподілом на дві окремі квартири. 04.08.2015року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради видала розпорядження № 282 «Про відповідність перепланування квартири АДРЕСА_1 після поділу квартири НОМЕР_1 на дві окремі квартири затвердженій проектній документації». В пункті 1 даного розпорядження вказано, що після перепланування квартира 1-а складається з веранди площею 9,5 кв.м., житлової кімнати пл.16,5 кв.м., коридору пл.5,4 кв.м., кухні пл.5,0 кв.м., туалету пл.2,4 кв.м., - на першому рівні, житлової кімнати пл.18,0 кв.м., балкона пл.1,3 кв.м. - на другому рівні. Загальна площа становитиме - 59,1 кв.м., житлова 34,5 кв.м. До квартири належить підвал площею 8,4 кв.м. Оскільки ні в ухвалі суду, якою затверджено мирову угоду, укладену між сторонами, ні в розпорядженні №267 від 17.07.2014 року не зазначено про перехід права користування підвалом, площею 8,4 кв.м., а тому вважають вказане розпорядження незаконним.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Позивач додала, що весь час користування квартирою користується і підвалом, має ключі, в ньому зберігаються її речі, про що складено відповідний акт.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що тривалий час між сім'єю позивача та третьої особи існує конфлікт. Дійсно судом було затверджено мирову угоду. Разом з тим в процесу розгляду справи було здійснено ряд експертиз, згідно яких було запропоновано варіанти розподілу квартири із передачею підвалу у користування мешканців у однієї із квартир. Зазначає, що при укладенні мирової угоди було враховано даний висновок. В подальшому за заявою третьої особи ОСОБА_5 було оформлено технічний паспорт на вказано приміщення із зазначенням підвального приміщення. Таким чином, після представлення технічної документації в Личаківської районної адміністрації не було підстав у відмові третій особі у видачі розпорядження. Тому вважає, що жодних дій спрямованих на порушення прав позивача відповідач не вчиняв. Просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_6 позов підтримав в повному обсязі, цілком погодився із поясненнями позивача та її представника.

Третя особа ОСОБА_5 проти позову заперечила, зазначила, що при виготовленні технічної документації їх було допущено спеціалістів, які здійснили виміри, на підставі чого було виготовлено технічну документацію. Окрім цього, позивачем було виготовлено технічний паспорт задовго до виготовлення технічної документації нею і спірне приміщення до їх квартири не віднесено. Раніше спірним приміщенням дійсно користувалися всі мешканці квартири, а на даний час ключі лише в сім'ї позивача, тому доступу до вона не має. Разом з тим вважає, що право користування таким належить саме їй. Вважає позов безпідставним.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_7 проти позову також заперечив, зазначив, що у зв'язку із розглядом спору між позивачем та третьою особою було проведено судову експертизу, згідно якої підвал відходив в користування квартири її довірительки. Також просить врахувати факт, що поділ квартири здійснювався з метою ізоляції сторін один від одного. Вважає, що саме таким висновком і ухвалою було здійснено поділ. А тому вважає, що відповідачем на законній підставі прийнято оспорюване розпорядження.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.10.2013 року затверджено мирову угоду про поділ квартири АДРЕСА_1 на дві окремі квартири.

Відповідно до положень ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Окрім цього, відповідно до положень ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом безспірно встановлено, що ухвала суду набрала законної сили, сторонами не оспорювалася, нею затверджено мирову угоду, укладену між сторонами з метою вирішення спору між ними, такою здійснено поділ квартири АДРЕСА_1, питання поділу підвалу сторонами не здійснено.

Також встановлено, що з метою оформлення права користування розділеними приміщеннями та виготовлення документації позивач та третя особа зверталась до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Як вбачається із розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 267 від 17.07.2014 року (а.с.7), такою надано дозвіл на перепланування квартири АДРЕСА_1 з розподілом на дві окремі квартири. Згідно вказаного розпорядження після перепланування квартира НОМЕР_2 буде складатися з веранди площею 9,0 кв.м., житлової кімнати пл. 16,1 кв.м., холу зі сходами пл. 9,9 кв.м., кухні пл.5,1 кв.м., туалету пл.2,5 кв.м. - на першому рівні, житлової кімнати пл. 18,2 кв.м., балкона пл. 1,6кв.м. - на другому рівні. Загальна площа становитиме - 62,4 кв.м., житлова 34,3 кв.м. Як вбачається із вказаного розпорядження, в такому відсутні дані про погодження права користування підвалом.

Разом з тим, як встановлено судом, 04.08.2015року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради видала розпорядження №282 «Про відповідність перепланування квартири АДРЕСА_1 після поділу квартири НОМЕР_1 на дві окремі квартири затвердженій проектній документації».

Пунктом 1 даного розпорядження визначено, що після перепланування квартира 1-а складається з веранди площею 9,5кв.м., житлової кімнати пл.16,5 кв.м., коридору пл.5,4 кв.м., кухні пл.5,0 кв.м., туалету пл.2,4 кв.м., - на першому рівні, житлової кімнати пл.18,0 кв.м., балкона пл.1,3 кв.м. - на другому рівні. Загальна площа становитиме - 59,1 кв.м., житлова 34,5 кв.м. До квартири належить підвал площею 8,4 кв.м.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки судом встановлено, шо поділ квартири між сторонами здійснено ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.10.2013 року, питання розподілу підвалу такою не вирішувалось, а тому суд не може погодитись із рішенням відповідача про надання права користування мешканцям квартири 1-а підвального приміщення.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача в частині посилання на те, що одним із варіантів розподілу квартири передбачено перехід підвального приміщення у користування мешканців квартири 1-а, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету позову.

Як встановлено судом, до здійснення поділу квартири, до такої відносилось підвальне приміщення площею 8,4 кв.м., право користування яким належало усім мешканцям квартири. Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, зокрема акту від 07.04.2016 року (а.с.9), позивач на даний час продовжується користуватись вказаним відвальним приміщенням, що також визнала третя особа ОСОБА_5

З врахуванням положень ч.1 ст.14 ЦПК України, суд вважає, що відповідачем безпідставно було здійснено передбачено перехід підвального приміщення у користування мешканців квартири 1-а, таким фактично змінюється рішення суду. Разом з тим, порядок перегляду судового рішення передбачений розділом 5 ЦПК України, жодним іншим чином зміна рішення суду не допускається.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вище наведеного, оскільки в ході судового розгляду судом встановлено, що оскаржуване розпорядження в частині вказівки, що до квартири АДРЕСА_1 належить підвал площею 8,4 кв.м. прийнято без належного обґрунтування, з порушенням принципу законності, таке порушує права позивача в частині користування вказаними приміщеннями, доводи позивача не спростовані, відтак суд приходить до висновку про протиправність цього рішення, у зв'язку із чим адміністративний позов підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення в частині підлягає скасуванню.

Задовольняючи адміністративний позов, суд одночасно у відповідності до положень ч.1 ст.94 КАС України присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 07.08.2015 року №282 «Про відповідність перепланування квартири АДРЕСА_2 після поділу квартири НОМЕР_1 на дві окремі квартири затвердженій проектній документації» в частині віднесення до квартири АДРЕСА_1 підвалу площею 8,4 м.кв.

Стягнути з місцевого бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь позивача ОСОБА_2 понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 551,2 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Гирич С. В.