Справа № 822/549/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/549/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати бездіяльність ГУ ДФС у Хмельницькій області, щодо не подання до Державної фіскальної служби України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами, які додані до заяви - протиправною;

- зобов'язати ГУ ДФС в Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі за (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу в органах податкової міліції у Головному управлінні ДФС в Хмельницькій області.

Вказує, що Наказом № 298 о/с від 10.11.2016 року був звільнений за станом здоров'я.

31.10.2016 року згідно висновку ХО МСЕК був встановлений причинний зв'язок між захворюваннями ОСОБА_3 з його проходженням служби в органах внутрішніх справ та встановлено ІІ групу інвалідності.

На підставі вказаних документів 20.01.2017 року звернувся до ГУ ДФС у Хмельницькій області, з метою подання заяви (рапорту) про нарахування та виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, проте отримував відмову від прийняття таких документів.

Натомість 06.02.2017 року ОСОБА_3 отримав лист ГУ ДФС у Хмельницькій області, яким позивачу відмовлено у виплаті, оскільки призначення та виплата одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням групи інвалідності, можлива лише після внесення змін до нормативно-правових актів.

ОСОБА_3 вважає, що відноситься до категорії осіб яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію". На думку позивача вказана відмова є протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, а тому на підставі вищевикладеного просить визнати бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС в Хмельницькій області в судовому засіданні позов не визнала. Крім того надала письмові заперечення, в яких зазначила, що ОСОБА_3 було прийнято на службу в міліції. Вказала, що Закон України «Про міліцію» втратив чинність. Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 (далі - Порядок №850) та Закон України "Про національну поліцію" не поширюється на працівників податкової поліції, тому готувати висновки, проводити розрахунки та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно із цими нормативними актами законні підстави відсутні.

Вважає, що відмовляючи у направленні до ДФС України висновку про щодо виплати грошової допомоги відповідач діяв правомірно, в межах наданих повноважень, у спосіб визначений законодавством та на підставі діючого законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов необхідно задовольнити, враховуючи наступне.

Суд встановив, що наказом №298-о від 10.11.2016 року ОСОБА_3 звільнений зі служби в поліції за станом здоров'я на підставі Свідоцтва про хворобу №287 від 18.10.2016 року, виданого військово-лікарською комісією УМВС України у Хмельницькій області.

Після звільнення позивач пройшов обстеження у Хмельницькій обласній медико-соціальній експертній комісії, де було встановлено причинний зв'язок між захворюваннями ОСОБА_3 з його проходженням служби в органах внутрішніх справ та встановлено ІІ групу інвалідності.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України.

Статтею 356 Податкового кодексу України визначений правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Згідно пункту 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 року ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

31.10.2016 року позивача було обстежено Хмельницькою обласною МСЕК та встановлено ІІ групу інвалідності та видано довідку №0017747, згідно якої встановлено захворювання так, пов'язане з проходженням служби в ОВС України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги через звільнення зі служби в поліції, а не під час проходження служби в ОВС, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає ЗУ "Про Національну поліцію" №580-УІІІ від 02.07.2015 р.

Згідно п.3 ч.1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України

Відповідно до ч.2 ст. 97 вищевказаного Закону, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

В свою чергу, Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-УІІІ (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності ЗУ "Про Націоналі поліцію".

Отже, ст.23 ЗУ "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала навіть після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходженні що і було зазначено в довідці МСЕК.

Суд дійшов до висновку, що позивач не втрачав права, на отримання одноразової грошової допомоги, лише через те що подав рапорт після втрати чинності ЗУ "Про міліцію", оскільки інвалідності була набута під час проходження служби саме в органах внутрішніх справ України, та норма ЗУ "Про міліцію", щодо такої виплати залишається чинною.

Так як з 30.10.2016 року у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням йому як працівнику міліції ІІ групи інвалідності, пов'язаної із проходженням служби в ОВС України, він 20.01.2017 року звернувся із заявою до ГУ ДФС України в Хмельницькій області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги.

До заяви позивачем надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 від 21.10.2015 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

У відповідь на свою заяву 06.02.12017 року позивач отримав лист-відповідь про те, що йому відмовлено в отриманні одноразової грошової допомоги.

Таким чином суд вважає за необхідне, зобов'язати Головне управління ДФС в Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо можливості проведення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 чи відмови в проведенні даної грошової виплати, згідно заяви від 20.01.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 158 - 163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо не подання до Державної фіскальної служби України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_3, висновку щодо виплати грошової допомоги разом із підтверджуючими документами, як подані до заяви.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області направити до Державної Фіскальної Служби України, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 ОСОБА_3.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27 лютого 2017 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань