Справа № 242/67/17
Суддя: Коліщук З. М.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №242/67/17
Провадження №2-а/242/49/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Коліщук З.М.,

при секретарі Яцканич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить:

1. Визнати неправомірним дії відповідача щодо не зарахування до його загального та пільгового підземного страхового стажу періоди його роботи:

- з 23.08.2008 року по 12.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго»;

- з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

2. Зобов'язати відповідача зробити перерахунок розміру його пенсії за віком на пільгових умовах з 24.07.2016 року зарахувавши на підставі належним чином оформлених записів його трудової книжки НОМЕР_1 до його загального та пільгового підземного страхового стажу в умовах зайнятості під землею (в шахті) повний робочий день наступні періоди моєї роботи:

- з 23.08.2008 року по 12.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго»;

- з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

3. Стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

4. Зобов'язати відповідача направити до суду звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 267 КАС України.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач під час обрахування його загального та пільгового підземного страхового стажу не зарахував до нього період його роботи на підприємстві ТОВ «Ексіменерго» через не надання пільгової довідки та наказу про атестацію робочого місця. Також , не зарахував до його загального та пільгового підземного страхового стажу період його роботи на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року через не перереєстрацію шахтою свого місця знаходження. З діями відповідача він не згодний, оскільки ним було надано трудову книжку із оформленими належним чином записами.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявою про розгляд справи за відсутності їх представника не звертався, проте надав заперечення проти позову, в якому посилався на те, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в м.Селидове Донецької області та йому була призначена пенсія з 24.07.2016 року відповідно до п. «А» ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Під час обрахування його загального та пільгового підземного страхового стажу УПФУ не було зараховано період його роботи з 23.08.2008 року по 12.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго» через не надання пільгової довідки та наказу про атестацію робочого місця та до його загального та пільгового підземного страхового стажу період його роботи на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року через не перереєстрацію шахтою свого місця знаходження. Підтримав доводи, викладені в запереченні та просив відмовити в задоволені позову ОСОБА_1.

За нормами ч. 6 ст..128 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст..2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, які вирішуються шляхом захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в м.Селидове Донецької області та йому була призначена пенсія з 24.07.2016 року відповідно до п. «А» ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ та ч.2 розділу ХV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Під час обрахування його загального та пільгового підземного страхового стажу УПФУ не було зараховано період роботи ОСОБА_1 з 23.08.2008 року по 12.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго» через не надання пільгової довідки та наказу про атестацію робочого місця та до його загального та пільгового підземного страхового стажу період його роботи на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року через не перереєстрацію шахтою свого місця знаходження, про що позивачу було направлено повідомлення(а.с.14).

Позивач підтверджує факт його роботи з 23.08.2008 року по 12.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго» у якості гірничого робітника підземного з повним робочим днем під землею (в шахті) та з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» у якості підземного гірничого робітника та підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею (в шахті) трудовою книжкою НОМЕР_1(а.с.4-9).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту п. «а» ст..13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

Відповідно до ст..62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 р. основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди звідмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Матеріали пенсійної справи позивача свідчать про те, що позивач у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства України одночасно із заявою надав відповідачу усі необхідні документи, у тому числі трудову книжку.

Суд зазначає, що трудова книжка серія НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_1 містить записи, що підтверджують періоди виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву.

У спірний період - з 28.10.2008 року по 28.02.2003 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» ОСОБА_1 був зайнятий протягом повного робочого дня за професією підземного гірничого робітника 3 розряду на підземних гірничих роботах на ділянці підготовчих робіт.

Тому, суд приходить висновку, що відповідач при обчисленні стажу позивача, безпідставно не врахував записи його трудової книжки, що підтверджують пільговий стаж роботи позивача, що надає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у спірний період.

Доказів того, що позивач у спірний період був зайнятий на підземних роботах неповний робочий день, відповідачем також не надано.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення.

Таким чином суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до загального та пільгового підземного страхового стажу в умовах зайнятості під землею (в шахті) повний робочий день період роботи позивача з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Щодо позовних вимог в частині зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 23.08.2008 року по 12.10.2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго» до його загального та пільгового підземного страхового стажу, суд вважає в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідачем зазначений період не було зараховано до загального та пільгового підземного страхового стажу ОСОБА_1 через не надання пільгової довідки та наказу про атестацію робочого місця.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Позивачем не надано документів на підтвердження атестації робочих місць за умовами праці, а тому за відсутністю атестації робочих місць відповідачем правомірно не враховано до стажу роботу позивача за період з 23.08.2008 року по 12.10.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

У відповідності до статті 267 КАС України суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Пленум Вищого адміністративного суду України постановою від 20.05.2013року № 7 «Про судове рішення у цивільній справі» також розяснив, що з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення повинен повніше використовувати право покладати обовязок на субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення у відповідності до частини першої статті 267 КАС України (пункт 10.12. Постанови), тому суд вважає, що вимога про надання звіту підлягає задоволенню.

Відповідності до ч.1 ст. 94КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне присудити позивачу здійснені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним дії управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької областіщодо не зарахування до загального та пільгового підземного страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької областізробити перерахунок розміру пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 24.07.2016 року, зарахувавши на підставі належним чином оформлених записів трудової книжки НОМЕР_1 до загального та пільгового підземного страхового стажу ОСОБА_1 в умовах зайнятості під землею (в шахті) повний робочий день період роботи - з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Зобо`вязати управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області подати до Селидівського міського суду Донецької області звіт про виконання постанови у строк один місяць з дня отримання постанови після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з розрахункового рахунку за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (сплачений ним судовий збір за подання адміністративного позову) в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня) 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя