Справа № 2а/2370/3265/2011
Суддя: А.С. Чала
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року Справа № 2а/2370/3265/2011

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Чалої А.С.,

при секретарі судового засідання: Журавлі В.В.,

за участю: позивача особисто, представника позивача адвоката ОСОБА_1 згідно ордеру від 27.04.2011 року; представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання дій протиправними, стягнення компенсації та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до УМВС в Черкаській області, в якому просить визнати протиправною відмову відповідача у виплаті грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері, стягнути з відповідача дану компенсацію у розмірі 5371 грн. 85 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та пояснили, що в період часу з 01.11.1986 року по 30.10.2010 року позивачка проходила службу в УМВС України в Черкаській області. 31.10.2010 року позивачку звільнено з органів внутрішніх справ через хворобу. Позивачка має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб з батьком дитини розірвано ще у квітні 1992 року, з яким позивачка відносин не підтримує, утримання і виховання доньки здійснює самостійно та є одинокою матірю. Відповідно до чинного законодавства їй, як одинокій матері, повинна надаватися щорічна додаткова відпустка, однак протягом 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 , 2009, 2010 років, вона не використовувала такі відпустки, компенсації за них не отримувала. Оскільки при звільненні позивачці не виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку, вона звернулась до відповідача з заявою про виплату їй заборгованості за невикористану відпустку, але відповідачем листом від 11.02.2011 року відмовлено у даній виплаті на тій підставі, що позивач протягом служби з відповідними рапортами про надання додаткової відпустки не зверталась. Позивач вважає відмову у виплаті компенсації незаконною, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по компенсації за невикористану додаткову відпустку та моральну шкоду.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову на тій підставі, що позивачка не є одинокою матірю, а тому не має права на виплату компенсації за невикористану додаткову відпустку. Позивачка у 2007 році при зверненні до керівництва з рапортом про надання додаткової відпустки як одинокій матері не надала документів, які підтверджують те, що позивачка є одинокою матірю. В матеріалах особової справи відсутні свідоцтво про розірвання шлюбу та документи соціальної служби, які б підтверджували, що позивачка виховує дитину сама, без батька, який не бере участі у вихованні дитини. Окрім того, на позивачку, як на особу, що проходила службу в органах внутрішніх справ, поширюється Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яким не передбачено надання такого виду додаткової відпустки як відпуски одинокій матері. В щорічних кошторисах та планах асигнувань загального фонду бюджету УМВС України в Черкаській області не передбачено кошти на оплату щорічної додаткової відпустки одиноким матерям. Також представник відповідача просив залишити позов без розгляду з підстав пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивачка дізналась про порушення свого права 16 листопада 2010 року, коли отримала трудову книжку, а до суду звернулася лише 28 квітня 2011 року, тобто через 4 місяці і 12 днів, тоді як при розгляді даного спору слід застосовувати 3 місячний строк звернення до суду згідно вимог КЗпПУ.

19 травня 2011 року в судовому засіданні судом зясовано питання щодо поновлення строку звернення до суду, внаслідок чого суд прийшов до висновку, що позивачкою такий строк не пропущений, а отже і не підлягає поновленню, враховуючи те, що позивачка звільнена з органів внутрішніх справ 31 жовтня 2010 року, проте наказом № 306 о/с від 09.11.2010 року, а також те, що 11 січня 2011 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про виплату їй грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку та 11 лютого 2011 року отримала відмову відповідача, яку фактично і оскаржила 28 квітня 2011 року до суду, тобто в межах 3 місячного строку, передбаченого КЗпПУ.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Позивачка проходила службу в органах внутрішніх справ 01.11.1986 року по 30.10.2010 року, що підтверджується її трудовою книжкою.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачка має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_5 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між позивачкою та батьком дитини розірваний ще 04 березня 1992 року (а.с. 13).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки»жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі й у разі тривалого перебування матерів в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів (в редакції до 01.01.2010 року 7 календарних) без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

Визначення «одинокої матері»наведено у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»від 06.11.1992 року № 9 та пункті 5 частини тринадцятої статті 10 Закону України «Про відпустки».

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України одинокою матір'ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Пункт 5 частини тринадцятої статті 10 Закону України «Про відпустки»визначає одиноку матір як таку, що виховує дитину без батька.

Отже, право на додаткову відпустку мають такі одинокі матері: жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдова; жінка, яка виховує дитину без батька (в тому числі і розлучена жінка, яка виховує дитину без батька).

Дана позиція викладена також у листі Мінпраці від 04.10.2010 року № 306/13/116-10 «Щодо надання соціальної додаткової відпустки».

Таким чином, законодавством передбачено прирівнення статусу жінки, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, до статусу жінки, яка виховує і утримує дитину сама.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка має право на отримання додаткової соціальної відпустки як одинока мати, оскільки 04 березня 1992 року розірвала шлюб з батьком своєї дитини, донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, батько доньки за адресою місця проживання позивачки та її доньки зареєстрований не був, про що свідчить довідка КП «СУБ «Митниця»Черкаської міської ради від 21.05.2011 року.

Викладене посилання у листі відповідача від 11.02.2011 року про відмову позивачці у виплаті компенсації за невикористану додаткову відпустку як одинокій матері на ту підставу, що позивачка протягом служби з відповідними рапортами про надання додаткової відпустки не зверталась, спростовується рапортом позивачки від 04.07.2007 року, що міститься в матеріалах справи.

Окрім того, законодавством не передбачено строку давності, після якого втрачається право на додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей. Тому, якщо працівник з якихось причин не скористався цим правом і не використав цю відпустку за минулий рік або ж за кілька попередніх років, він має право використати цю відпустку, а в разі звільнення, незалежно від підстав, йому має бути виплачена компенсація за всі невикористані дні відпустки, згідно зі статтею 24 Закону України «Про відпустки».

Дана позиція викладена також у листі Мінпраці від 21.07.2010, № 215/13/116-10 «Про додаткову соціальну відпустку».

Отже, дії відповідача, що виразилися у відмові виплати позивачці компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку, є протиправними.

Враховуючи позовні вимоги позивачки про стягнення компенсації за 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 , 2009, 2010 роки, суд вважає, що остання має право на отримання компенсації за невикористану додаткову соціальну відпустку тривалістю 52 календарних дня (по 7 днів за 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 , 2009 та 10 днів за 2010 рік).

Визначаючи розмір компенсації, суд застосовує положення Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Згідно (пп. а пункту 1) цей Порядок обчислення заробітної плати застосовується у випадку надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки.

Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки (пункт 2 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Отже, суд приходить до висновку, що розмір компенсації за невикористану відпуску, що підлягає стягненню з відповідача, становить 3412 грн. 76 коп. (656 грн. 30 коп. * 52 дні).

Визначений позивачкою розмір моральної шкоди, заподіяної невиплатою компенсації, суд вважає завищеним та знижує до 1000 грн., які також підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.11, 14, 70, 71, 89, 94, 159 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері протиправними.

Стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 , 2009, 2010 роки у сумі 3412 (три тисячі чотириста дванадцять) грн. 76 коп.

Стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_3 1000 (одну тисячу) грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 3 (три) грн. 40 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.С. Чала