Справа № 311/391/17
Суддя: Пушкарьова С. П.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 6-а/311/2/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.,

за участі секретаря Гончарової К.Ю.,

розглянувши подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС у Запорізькій області, про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду надійшло подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС у Запорізькій області, про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Подання мотивоване наступним.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження ВП № 51484667 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1539/2011, виданого 29.12.2014 Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов'язання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, щомісячну державну надбавку до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01.01.2011 року по 22 березня 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно заяви боржника від 10.11.2016 р. за вих. № 5186/04, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії, в результаті якого нарахована сума 1 028,21 грн.

Стосовно виплати зазначеної суми управління пенсійного фонду повідомило, що згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств

населення». Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, Конституційний Суд України своїм рішенням від 25.01.2012 № 3-рп/2012 в справі № 1-11/2012 підтвердив правомірність обчислення підвищень до пенсії в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

01.01.2013 р. набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст. 3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013,яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Підставою для зміни чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок боржника в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем.

Державний виконавець зазначає, що на теперішній час наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби, а тому в порядку ст.. 263 Кодексу адміністративного судочинства України просить суд змінити спосіб і порядок подальшого виконання рішення суду № 2а-1539/2011 від 29.12.2014, виданого Токмацьким районним судом Запорізької області, із зобов'язання ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України у Василівському районі Запорізької області на стягнення з ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01.01.2011 року по 22 березня 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі 1 028,21 грн.

Представник управління Пенсійного фонду України Василівському районі Запорізької області надав суду письмові заперечення на подання зміст яких зводиться до того, що, на його думку, заявник просить суд змінити не спосіб виконання судового

рішення, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття постанови.

Представник зацікавленої особи Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з"явився, але до суду надійшло клопотання про розгляд подання без його участі.

В судове засідання стягувач - ОСОБА_2 не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням подання розглянути без її участі. Заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області не з"явився, але до суду надійшла заява з проханням відмовити у задоволенні подання.

Дослідивши подання та всі надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження ВП № 51484667 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1539/2011, виданого 29.12.2014 р. Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов'язання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, щомісячну державну надбавку до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01.01.2011 року по 22 березня 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно заяви боржника від 10.11.2016 р. за вих. № 5186/04, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії, в результаті якого нараховано 1 028,21 грн.

Стосовно виплати зазначеної суми управління пенсійного фонду повідомило, що згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Постановою ВСУ від 11.11.2014 р. у справі № 21-475а14 у справі за подібних правовідносин висловлено наступну правову позицію.

Із конститутивних ознак норм частини першої статті 263 КАС в поєднанні з адміністративними правовими нормами статей 6, 105, 162 цього Кодексу випливає, що вони гарантують право особи на звернення за захистом їх порушених прав, свобод чи інтересів субєктами владних повноважень і визначають підстави, форми та способи захисту цих прав.

Зокрема, у частині першій статті 6 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови: 1) про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобовязання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматись від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

У частині першій статті 263 КАС передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, встановлено коло осіб, які можуть звернутись із такою заявою, та визначено умови такого звернення, зокрема наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у звязку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС в системному звязку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання управлінням ПФУ судового зобовязання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана

при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Посилання у заяві на Закон України від 5 червня 2012року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не є прийнятним, оскільки норми цього Закону безпосередньо не застосовувалися при прийнятті оскарженого судового рішення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця щодо зміни способу виконання рішення, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-а/1539/2011 від 29.12.2014 не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення вимог фактично буде змінено по суті зміст постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС у Запорізькій області, про зміну способу і порядку виконання судового рішення постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 19.04.2011 № 2а-1539/2011 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3