Справа № 236/148/17
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/148/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Плаксіної Є.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоулова Дмитра Сергійовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

До Краснолиманського міського суду Донецької області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоулова Дмитра Сергійовича при складанні постанови серії АР № 952179 від 15.01.2017 року та скасування даної постанови.Даний адміністративний позов мотивований тим, що 15 січня 2017 року інспектором Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоуловим Д.С. було винесено постанову серії АР № 952179 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Однак, позивач вважає, що порушення правил дорожнього руху ним не було, він керував автомобілем НОМЕР_1, поза населеним пунктом з увімкненими фарами ближнього світла, тому просить суд визнати неправомірними дії інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоулова Д. С. та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Показав, що ту обставину, що він 15.01.2017 року на автодорозі «Лиман-Дробишеве» керував автомобілем НОМЕР_1, поза населеним пунктом з увімкненими фарами ближнього світла може підтвердити свідок ОСОБА_3, який перебував в той час в якості пасажира в автомобілі. В той, час, як відповідач не надав жодного підтвердження ним п. 9.8 ПДР.

Відповідач Єсоулов Д.С. в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, шляхом вручення судової повістки (а.с.13), доказів в обґрунтування доводів та заперечень проти обставин позову суду не надав. У зв'язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 15 січня 2017 року він був присутній при тому, як інспектор на автодорозі «Лиман-Дробишеве» зупинив автотранспортний засіб ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, в якому він пересувався в якості пасажира. Інспектор звинуватив ОСОБА_1 в порушенні ПДР, оскільки той керував автомобілем поза населеним пунктом без увімкнених фар ближнього світла. ОСОБА_1 це заперечував, повідомивши, що фари були увімкнені, також свідок бачив, що «світилась приборна панель», що також підтверджує, що фари були увімкнені.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 15 січня 2017 року інспектором Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоуловим Д.С. було винесено постанову серії АР № 952179 відповідно до якої водій ОСОБА_1 на автодорозі «Лиман-Дробишеве» 2 км +900 м керував автотранспортним засобом ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_2, «вне населеного пункту, де під час руху не був увімкнений ближній свет фар», чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За скоєння даного адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7).

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як вбачається з п.п. «г» п. 9.1 Правил дорожнього руху України - попереджувальними сигналами є: увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби. При цьому, диспозиція ч. 2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

В силу ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів поліції, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу(посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи;зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, відповідач перед прийняттям постанови по справі про адміністративне правопорушення, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача та свідка ОСОБА_3

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова є такою, що не відповідає закону, оскільки в судовому засіданні не встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин усі сумніви трактуються на користь позивача, тому дії інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоулова Дмитра Сергійовича при складанні постанови серії АР № 952179 від 15.01.2017 року відносно ОСОБА_1 є неправомірними, постанова підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоулова Дмитра Сергійовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоулова Дмитра Сергійовича при складанні постанови серії АР № 952179 від 15.01.2017 року відносно ОСОБА_1.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 952179 від 15.01.2017 року, винесену інспектором Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Єсоуловим Дмитром Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. - скасувати.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16.02.2017 року.

Повний текст постанови виготовлений 20.02.2017 року.

Суддя -