Справа № 826/12286/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 лютого 2017 року м. Київ К/800/5023/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у непроведенні повної та всебічної перевірки факту заяви від 27.01.2016р. щодо заяви представника ГПУ про його умисні дії з метою омани органу влади; визнати рішення Генеральної прокуратури України від 17.02.2016р. №05/3-14050-10 в частині невирішення по суті та ненадання відповіді на №8 і №9 вимоги прохальної частини заяви від 27.01.2016 р.; зобов'язати Генеральну прокуратуру України об'єктивно і всебічно перевірити факт його заяви від 27.01.2016р. щодо заяви представника Генеральної прокуратури України про його умисні дії з метою омани органу влади; зобов'язати Генеральну прокуратуру України надати йому відповідь на №8 та №9 вимог заяви від 27.01.2016р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту першого Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 27 грудня 2014 року №9гн, розгляд звернень та особистий прийом в органах прокуратури здійснюється відповідно до Конституції України, Законів України «Про звернення громадян», «Про прокуратуру», «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», «Про статус народного депутата України», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про Регламент Верховної Ради України», «Про комітети Верховної Ради України», інших законодавчих актів України.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (частина 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян»).

Так, як встановлено судами попередніх інстанцій, 27.01.2016р. (вх. від 29.01.2016 р. №17725-16) ОСОБА_1 направив на адресу Генеральної прокуратури України скаргу («донос»), в якій, серед іншого, просив з'ясувати обставини щодо клопотання представника Генеральної прокуратури України під час судового засідання у справі №826/20859/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, щодо зловживання позивачем наданими йому процесуальними правами.

Вказане звернення (скаргу) було розглянуто відповідачем й листом від 17.02.2016р. №05/3-14050-10 заявнику (позивачу) надано відповідь про те, що представник Генеральної прокуратури України у справі діяв на підставі довіреності керівника з використанням прав, передбачених ст.ст.49, 51, 59 КАС України. Засоби процесуального примусу, передбачені ст. 269 КАС України, до нього судом не застосовувались. Підстав для ініціювання питання про притягнення до відповідальності представника Генеральної прокуратури України не встановлено. Що ж стосується розгляду звернення за його особистою участю, зазначено, що згідно зі ст.ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» особа може бути запрошеною до вирішення її заяви чи скарги лише у випадку проведення засідання, тобто колегіального розгляду, в інших випадках розгляд звернення проводиться без обов'язкового виклику і присутності заявника.

Таким чином, з огляду на наведені обставини та вимоги закону, висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про те, що розгляд звернення ОСОБА_1 здійснено з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (під час розгляду скарги безпосередньо досліджено технічний запис судового засідання з метою встановлення подій, які фактично відбулися в цьому судовому засіданні), є правильним. Позивача своєчасно, тобто у встановлений законом строк розгляду звернень, повідомлено про результати розгляду з роз'ясненням права, у разі незгоди, на оскарження відповіді вищестоящому керівнику або до суду. Незгода позивача зі змістом та висновками наданої уповноваженим органом відповіді не свідчить про необ'єктивність розгляду і вирішення звернення.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник