Справа № 810/3569/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року 810/3569/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - позивач або Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач або ФОП ОСОБА_1.), в якому позивач просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 податковий борг перед бюджетом в сумі 7 188,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг до бюджету зі сплати єдиного податку у сумі 7 188,50 грн., який виник внаслідок несплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов'язань.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не прибув, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Відповідач в судове засіданні не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

З таких підстав, враховуючи ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_2 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області 27.05.2008, ідентифікацій номер НОМЕР_1.

Відповідач взятий на облік в контролюючому органі, що підтверджується довідкою №102633694 від 27.05.2008. З позовної заяви слідує, що відповідач зареєстрований як платник єдиного податку (ІІІ група) відповідно до особисто поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

Відповідно до п. 291.3. статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 (далі - ПК України) юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п.п. 298.1.1 пункту 298.1. статті 298 Податкового кодексу України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Відповідно до п.п. 298.1.4. пункту 298.1.статті 298 Податкового кодексу України, суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Згідно з п. 293.1. статті 293 ПК України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно з п.291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п.291.4 ст. 291 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення податкового боргу відповідача) суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються, серед іншого, на такі групи платників єдиного податку:

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень.

Відповідно до п.293.1 ст. 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до абз.2 п.294.1 ст. 294 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення податкового боргу відповідача) податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Згідно з п.295.3 ст. 295 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення податкового боргу відповідачки) платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до п.295.4 ст. 295 ПК України сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Згідно з п.п.49.18.2 п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

З матеріалів справи слідує, що на виконання вказаних положень ПК України ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу, податкові декларації з єдиного податку: від 21.10.2015 року № на суму 6 727,60 грн. та від 01.03.2016 року № на суму 503, 88 грн.;

Проте вищевказані зобов'язання, самостійно нараховані та узгоджені платником податків, були сплачені частково - на суму 42,98 грн. погашене зобов'язання по декларації від 21.10.2015 №.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За правилами п.59.3 ст.59 Податкового кодексу встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 ПК України).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.5 ст.59 ПК України).

Відповідно до вимог ст. 59 ПК України, Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області сформовано податкову вимогу від 19.07.2016 №1209-17/225, яка була надіслана відповідачу 02.08.2016.

За приписами п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно із п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на час розгляду справи має заборгованість по єдиному податку в сумі 7 188,50 грн., яка у добровільному порядку не сплачена, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) податковий борг перед бюджетом в сумі 7 188,50грн. (сім тисяч сто вісімдесят вісім гривень 50 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Горобцова