Справа № 22-а/0690/1759/11
Суддя: Товянська О. В.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

„20 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : судді Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі : Сапінській Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області про визнання неправомірними дій і зобовязання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області

на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2009 року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим 1 категорії, отримує державну і додаткову пенсії, виплата яких передбачена статтями 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак є меншою ніж передбачена цим Законом. У звязку з відмовою відповідача привести виплату пенсій у відповідність з вимогами Закону, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його перерахувати і призначити пенсію і додаткову пенсію у розмірі, визначеному Законом.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2009 року позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача в частині відмови позивачу перерахувати та виплатити пенсію у відповідності до вимог ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 16.10.2009 року на підставі ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на підставі ч.1 ст.50 даного Закону у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Також, апелянт зазначає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин Закон України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, не звернув уваги на те, які види пенсійних виплат та соціальних послуг здійснюються за рахунок Пенсійного фонду відповідно до вказаного Закону, а також на те, що кошти виплачуються позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Позивач є інвалідом ІІ групи і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 50 цього ж Закону, але в розмірі меншому, чим передбачено вказаними нормами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 вищезазначеного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам ІІ групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Розрахунок пенсії позивачу здійснено, виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" розміру, що суперечить нормам вищезазначеного Закону, а тому суд обґрунтовано визнав дії управління Пенсійного фонду протиправними в частині відмови перерахувати позивачу пенсію у відповідності до вимог ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, колегія суддів приходить висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком, а тому доводи апеляційної скарги з приводу помилкового застосування норм вказаного закону до спірних правовідносин, є безпідставними.

Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.195,197-207,212 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області відхилити.

Постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: