Справа № 580/1723/16-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р.Справа № 580/1723/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 22.11.2016р. по справі № 580/1723/16-а

за позовом Лебединського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Лебединське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просив суд: скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвої Т.І.: від 30.08.2016 року ВП № 51759842 про накладення штрафу в сумі 680 грн., 30.08.2016 року № 51759919 про накладення штрафу в сумі 680 грн., 16.09.2016 року ВП № 51759842 про накладення штрафу в сумі 1360 грн., 16.09.2016 року ВП № 51759919 про накладення штрафу в сумі 1360 грн., 20.09.2016 року ВП № 51759842 про стягнення виконавчого збору в сумі 2040 грн., 20.09.2016 року ВП № 51759919 про стягнення виконавчого збору в сумі 2040 грн., 20.09.2016 року ВП № 51759842 про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в сумі 53 грн. 72 коп., 20.09.2016 року ВП № 51759919 про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в сумі 53 грн. 72 коп.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 22 листопада 2016 року адміністративний позов Лебединського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області - задоволено.

Скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвої Т.І. від:

-30.08.2016 року ВП № 51759842 про накладення штрафу в сумі 680 грн.,

-30.08.2016 року № 51759919 про накладення штрафу в сумі 680 грн.,

-16.09.2016 року ВП № 51759842 про накладення штрафу в сумі 1360 грн.,

-16.09.2016 року ВП № 51759919 про накладення штрафу в сумі 1360 грн.,

-20.09.2016 року ВП № 51759842 про стягнення виконавчого збору в сумі 2040 грн.,

-20.09.2016 року ВП № 51759919 про стягнення виконавчого збору в сумі 2040 грн.,

-20.09.2016 року ВП № 51759842 про стягнення, витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в сумі 53 грн. 72 коп.,

-20.09.2016 року ВП № 51759919 про стягнення, витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в сумі 53 грн. 72 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Лебединського районного суду Сумської області від 22 листопада 2016 року скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 17, 19, 20, 25, 27, 28, 42, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвою Т.І. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51759842 та ВП № 51759919 відповідно до виконавчих листів № 580/202/16-а виданих Лебединським районним судом Сумської області 01.06.2016 року (а.с.10,11) та надано семиденний термін боржнику для самостійного виконання рішення .

29.07.2016 року пенсійним фондом, державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, направлений лист про виконання рішення суду (а.с.17).

12.09.2016 року відповідачу по даній справі, повторно направлений лист про виконання рішення Лебединського районного суду від 18.03.2016 року № 2-а/580/12/16 та пояснило, що всі необхідні дії , пов'язані з виконанням постанови державного виконавця щодо здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_2 та її виплати з 15.08.2015 року управлінням проведені. 14.05.2016 року через Лебединське відділення № 1 Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» виплачено різницю між виплаченим та перерахованим розміром пенсії за період з 15.08.2015 року по 17.03.2016 року ОСОБА_2, з урахуванням розміру індексації, на загальну суму 576 грн. 78 коп.

30.08.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвою Т.І. винесено постанови про накладення штрафу по ВП № 51759842 та ВП № 51759919 в розмірі по 680 грн. за невиконання рішення суду (а.с.21,22).

16.09.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвою Т.І. винесені постанови про накладення штрафу по ВП № 51531990 та ВП № 5151979 в розмірі по 1360 грн. за повторне не виконання рішення суду (а.с.23,24).

20.09.2016 року головним державним виконавцем ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанови про стягнення виконавчого збору по ВП № 51531990 та ВП № 5151979 в розмірі по 2040 грн. (а.с.23,24).

20.09.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвою Т.І. винесено постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій по ВП № 51531990 та ВП № 5151979 в розмірі по 53,72 грн. (а.с.25-26).

Не погодившись із вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець належним чином не перевірив факти, які викладені в повідомленні стягувача про невиконання рішення суду, не перевірив повідомлення боржника про виконання рішення суду, не дослідив належним чином всі обставини справи, тобто належним чином не виконав свої посадові обов'язки та неправомірно виніс постанови про накладення штрафів, стягнення судового збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати в своїй діяльності порушення прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі не виконання зазначених вимог без поважних причин, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 89 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 27 цього Закону у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведення виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

За приписами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження

З аналізу наведених норм слідує, що штраф накладається, а виконавчий збір і витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій передбачених Законом, стягуються за умови невиконання боржником вимог виконавчого документу у строк, наданий державним виконавцем для добровільного виконання такого документу, а у разі виконання рішення боржником до початку його примусового виконання виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Матеріали справи свідчать, що постановою Лебединського районного суду Сумської області від 18.03.2016 року № 580/202/16-а Лебединське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зобов'язано здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги у вирішенні соціально-побутових питань за роботу на державній службі, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачені страхові внески відповідно до законодавства, та які вказані в довідках № 3927/с/8-15-05-30 від 06.07.2015 року та № 5929/с/18-15-05-030 від 22.09.2015 року, виданих Сумською МДПІ, з розрахунку 89 відсотків від заробітної плати та виплатити ОСОБА_2 різницю між виплаченим та перерахованим розміром пенсії, починаючи з 15.08.2015 року з урахуванням розміру індексації.

На виконання зазначеної постанови Лебединським районним судом Сумської області 01.06.2016 видано виконавчі листи.

21.07.2016 стягувач - ОСОБА_2 звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою в якій просив прийняти до виконання виконавчі листи № 580/202/16-а від 01.06.2016, видані Лебединським районним судом Сумської області. У вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що Лебединське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, на виконання зазначеного судового рішення, в квітні, травні та липні безпідставно зменшило йому основний розмір пенсії до 2580,24 грн., а в червні - до 2569,04 грн. Вказує, що 21.04.2016 перерахунок основного розміру пенсії здійснений спеціалістами пенсійного управління в сумі 2951,20 грн з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки згідно вимог чинного законодавства та постанови суду щодо перерахунку основного розміру пенсії, розмір пенсії повинен складати в сумі 3065,33 грн., а не 2951,20 грн. Різниця між визначеним та перерахованим основним розміром пенсії в місяць становить 417,93 грн. Згідно розрахунку ОСОБА_2 загальний розмір його пенсії повинен складати 3456,91 грн. Зазначає. що станом на день подачі даної заяви управління йому не доплатило 5015,02 грн. (а.са. 50).

25.07.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51759842 та ВП № 51759919 та надано боржнику - Лебединському об'єднаному УПФУ, строк для добровільного виконання рішень протягом семиденного терміну з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 10,11).

29.07.2016 року за вих. 4918/01-11 на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лебединським об'єднаним УПФУ Сумської області направлено повідомлення про виконання постанов, в якому зазначено, що 21.04.2016 року проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги у вирішенні соціально-побутових питань за роботу на державній службі, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачені страхові внески відповідно до законодавства, та які вказані в довідках Сумської МДПІ від 06.07.2015 №3927/с/8-15-05-30 та від 22.09.2015 №5929/с/18-15-05-030. Копії розпоряджень від 21.04.2016 про проведення перерахунку на виконання постанови Лебединського районного суду по справі № 580/2012/16-а, розрахунку заробітної плати для розрахунку розміру пенсії прикладаються (додатки №1,2,3,4). Крім того, 14 травня 2016 року через Лебединське відділення Сумської філії ПАТ Комерційного банку "Приватбанк" виплачено різницю між виплаченим та перерахованим розміром пенсії, за період з 15.08.2015 року по 17.03.2016 ОСОБА_2 з урахуванням розміру індексації на загальну суму 576,78 грн. (п'ятсот сімдесят шість грн. 78 коп.) (а.с. 17).

В підтвердження вказаних обставин позивачем надано розпорядження 130339 від 21.04.2016 та протокол від 22.04.2016 р.

Як вбачається з апеляційної скарги відповідача, вказане повідомлення надійшло до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області 01 серпня 2016 року.

Не зважаючи на повідомлення боржника про виконання виконавчих листів, державним виконавцем прийнято постанови від 30.08.2016 про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

12.09.2016 за вих. 5733/10-20 на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лебединським об'єднаним УПФУ Сумської області повторно направлено повідомлення про виконання постанов (а.с. 20), однак 16.09.2016 року державним виконавцем повторно прийнято постанови про накладення на боржника штрафу за повторне невиконання рішення. (а.с. 23, 24).

При цьому, жодних обґрунтувань підстав прийняття спірних рішень відповідачем по справі не вказано.

За ч. 3 ст. 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Доказів того, що рішення Лебединського районного суду Сумської області по справі № 580/202/16-а не виконано Лебединським об'єднаним УПФУ або виконано не у повному обсязі матеріали справи не містять. Натомість, як вбачається з розпорядження позивача від 21.04.2016 р. № 130339 та протоколу від 22.04.2016, позивачем до початку примусового виконання рішення було проведено перерахунок та виплату різниці пенсії ОСОБА_2

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що державний виконавець, вважаючи, що рішення суду виконано боржником не у повному обсязі, з метою захисту прав стягувача, вживав будь-яких заходів з метою встановлення обставин щодо повного виконання судового рішення, зокрема, проводив перевірку виконання боржником рішень, за результатами якої і був встановлений факт невиконання боржником судового рішення у добровільному порядку, звертався до управління із вимогою надати пояснення з приводу здійсненого перерахунку пенсії та виплати її різниці, враховуючи заяву стягувача від 21.07.2016 тощо.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийняття спірних рішень у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки державний виконавець належним чином не перевірив факти, які викладені в повідомленні стягувача про невиконання рішення суду, не перевірив повідомлення боржника про виконання рішення суду, не дослідив належним чином всі обставини справи, тобто належним чином не виконав свої посадові обов'язки та неправомірно виніс постанови про накладення штрафів, стягнення судового збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За таких обставин, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з позовом колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач про порушення своїх прав та інтересів дізнався 21.09.2016 року, з позовом до Лебединського районного суду в порядку ст. 181 КАС України звернувся 03.10.2016 року. Ухвалою Лебединського районного суду від 07.10.2016 року, отримана управлінням 12.10.2016 року, вказаний позов було повернуто у зв'язку з не підсудністю даної справи цьому суду. 17.10.2016 року позивач з позовом звернувся до Сумського окружного адміністративного суду, але ухвалою від 24.10.2016 року, отримана управлінням 07.11.2016 року, позовну заяву було повернуто та роз'яснено, що дана справа підсудна Лебединському районному суду Сумської області, як адміністративному. 11.11.2016 року позивач звернувся з позовом до Лебединського районного суду в порядку ст. 181 КАС України.

Отже, позивачем дотримано строки звернення до суду в порядку ст. 181 КАС України.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 22.11.2016р. по справі № 580/1723/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2017 р.