Справа № 826/15370/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Київ К/800/12607/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Мороз Л. Л., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОКА Україна Т.О.В." до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, карток відмови та стягнення коштів, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОКА Україна Т.О.В." на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОКА Україна Т.О.В." (далі - ТОВ "ДОКА Україна Т.О.В.") звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 100250000/2013/600377/2, № 100250000/2013/600378/2, № 100250000/2013/600379/2 від 28 березня 2013 року;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250000/2013/00466, № 100250000/201300467, № 100250000/2013/00468;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму надмірно сплачених коштів в розмірі 106758,84 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що митна вартість під час митного оформлення товарів, які ввозились на територію України визначалась за основним методом, тобто за ціною договору (контракту). Разом з цим, відповідні відомості митної вартості заявлялися у деклараціях, до яких додавались усі необхідні документи для підтвердження ціни.

Застосувавши інший метод визначення митної вартості товарів ніж заявлений позивачем, Київською міжрегіональною митницею Міндоходів прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для прийняття яких орган доходів і зборів вважає, що у наданих для митного оформлення документах містяться розбіжності.

Позивач зазначає про відсутність підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, оскільки декларантом одночасно з вантажними митними деклараціями було подано всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару зазначену в деклараціях.

Використання резервного методу визначення митної вартості товарів, які переміщувались через митний кордон України призвело до збільшення митної вартості товару, у зв'язку з чим позивачем надмірно сплачено суму ввізного мита та податку на додану вартість.

Вважаючи, що такі дії та рішення контролюючого органу не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товарів та застосування методів визначення митної вартості товарів, позивач звернувсь до суду з вимогою про визнання протиправними та скасування рішень Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та стягнення коштів через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У своїй касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Водночас, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві у запереченнях вказує на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 січня 2013 року між позивачем та підприємством "Дока Індастрі Гмбх" (Австрія) укладено контракт купівлі-продажу № ІМ-1/2013 щодо поставки нового опалубкового матеріалу та такого, що був у використанні, його компонентів, програмного забезпечення та рекламної продукції, відповідно до пункту 1.2 якого передбачено, що кількість, асортимент та ціну кожної партії товару вказуються в інвойсах, які є невід'ємною частиною даного контракту.

У відповідності до пункту 4.1 вищевказаного зовнішньоекономічного договору поставка товару здійснюється на умовах FCA або CPT згідно з Incoterms-2010.

На виконання умов контракту № ІМ-1/2013 від 18 січня 2013 року позивачем подано електронні вантажні митні декларації №100250000/2013/051781, № 100250000/2013/051782 та №100250000/2013/051786 від 28 березня 2013 року для митного оформлення товарів, в яких вказано митну вартість за основним методом, тобто за ціною договору.

На підтвердження вартості товарів декларантом подано: контракт № ІМ-1/2013 від 18 січня 2013 року; інвойси № 080150684 від 25 березня 2013 року, № 080150550 від 22 березня 2013 року, № 080150768 від 26 березня 2013 року; міжнародні автомобільні накладні (СМR) № 59798 від 25 березня 2013 року, № 59797 від 22 березня 2013 року, № 59856 від 26 березня 2013 року; довідки про транспортні витрати № 28-03/13-1 від 28 березня 2013 року, № 25-03/13-1 від 25 березня 2013 року, № 28-03 від 28 березня 2013 року.

Не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товару у вищезазначених деклараціях, контролюючим органом запропоновано додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: транспортні (перевізні) документи, прайс-лист виробника товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Однак вищенаведені документи ТОВ "ДОКА Україна Т.О.В." не було надано.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, органом доходів і зборів прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № 100250000/2013/600377/2, № 100250000/2013/600378/2, № 100250000/2013/600379/2 від 28 березня 2013 року, у відповідності до яких митну вартість товару визначено за резервним методом.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № 100250000/2013/600378/2 від 28 березня 2013 року скориговано митну вартість 3-х товарів з 4-х заявлених у декларації, та відповідно:

- "вироби з дерева, що використовуються при складанні будівельної опалубки як з'єднувальний елемент в конструкції, просочені антисептичним розчином та пофарбовані, нові. Doka Балка. Виробник - Doka Industri Gmbh" скориговано з 17086,16 Євро до 33704,23 Євро;

- вироби з пластмас, що використовуються при складанні будівельної опалубки, жорсткі, нові. Виробник - Doka Industri Gmbh" скориговано з 1298,61 Євро до 1899,00 Євро;

- "вироби з пластмас, що використовуються при складанні опалубки (універсальний конус 22мм). Виробник - Doka Industri Gmbh" скориговано з 340,83 Євро до 668,66 Євро.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів № 100250000/2013/600379/2 від 28 березня 2013 року скориговано митну вартість 2-х товарів з 3-х заявлених у декларації, та відповідно:

- "вироби з дерева, що використовуються при складанні будівельної опалубки, як з'єднувальний елемент в конструкції, просочені антисептичним розчином та пофарбовані, нові. Doka Балка. Виробник - Doka Industri Gmbh" скориговано з 12445,44 Євро до 24270,71 Євро;

- "вироби з чорних металів (устаткування та складові частини збірної опалубки, нові: Doka стійка для перекриттів). Виробник - Doka Industri Gmbh" скориговано з 9503,66 Євро до 13358,05 Євро.

Також рішенням про коригування митної вартості товарів №100250000/2013/600377/2 від 28 березня 2013 року скориговано митну вартість товару, а саме: "вироби з дерева, що використовуються при складанні будівельної опалубки, як з'єднувальний елемент в конструкції, просочені антисептичним розчином та пофарбовані, нові. Doka Балка. Виробник - Doka Industri Gmbh" з 19002,14 Євро до 37550,91 Євро.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання карток відмов у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250000/2013/00466, № 100250000/201300467, № 100250000/2013/00468.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: не подано транспортний (перевізний) документ; в калькуляції транспортних витрат виділена плата за навантаження, а в деклараціях митної вартості така інформація відсутня. Разом з цим, декларантом не подано на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару: транспортні (перевізні) документи, прайс-лист виробника товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведення відповідачем як суб'єктом владних повноважень правомірність своїх дій щодо застосування іншого методу визначення митної вартості товару, ніж заявлений декларантом у вантажних митних деклараціях.

Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

В силу статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами статті 53 Митного кодексу України обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що законодавством передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положень статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур"" від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

В силу частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися, в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до поданих ТОВ "ДОКА Україна Т.О.В." декларацій, поставка товару ввезеного на митну територію України здійснювалася на умовах FCA AT Amstetten згідно з Incoterms-2010, що відповідає контракту № ІМ-1/2013 від 18 січня 2013 року та інвойсам № 080150684 від 25 березня 2013 року, № 080150550 від 22 березня 2013 року, № 080150768 від 26 березня 2013 року.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: не подано транспортний (перевізний) документ; в калькуляції транспортних витрат виділена плата за навантаження, а в деклараціях митної вартості така інформація відсутня.

У зв'язку з цим, у контролюючого органу виникнув сумнів стосовно правильності зазначеної вартості та, як наслідок, видачі карток відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250000/2013/00466, № 100250000/201300467, № 100250000/2013/00468.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з доводами ТОВ "ДОКА Україна Т.О.В." стосовно допущеної судом апеляційної інстанції помилки в розрахунках, наведених в експортних митних деклараціях (МRN).

Однак, згідно з інвойсом № 080150550 від 22 березня 2013 року загальна вартість товару складає 19494,80 Євро, що суперечить інформації, наведеній в експортній декларації країни-відправлення № 13АТ230000ЕVGVIG35 від 22 березня 2013 року, в якій загальна вартість товару складає 19854,79 Євро.

Разом з цим, в інвойсі № 080150768 від 26 березня 2013 року загальна вартість товару складає 20594,18 Євро, проте в експортній митній декларації № 13АТ230000ЕVGWH5D9 від 26 березня 2013 року загальна вартість товару складає 20954,18 Євро.

Також в інвойсі № 080150684 від 25 березня 2013 року вартість товару складає 17042,40 Євро, однак в експортній декларації країни-відправлення № 13АТ230000ЕVGW62J6 від 25 березня 2013 року вартість товару зазначено 17402,40 Євро.

Слід зауважити, що в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що засновником та єдиним власником статутного капіталу позивача є компанія "Doka Industri Gmbh" (Австрія).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорт, застосовуються у разі, якщо покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Пунктом 12 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За такого правового врегулювання, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає обґрунтованим висновок органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів з метою перевірки впливу взаємозалежності на ціну товарів.

Частиною шістнадцять статті 58 Митного кодексу України обумовлено, що для цілей цього Кодексу особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з частиною сімнадцятої статті 58 Митного кодексу України особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Так, у пункті 4 статті 15 вищевказаної Угоди вказано, що для цілей цієї Угоди особи вважаються пов'язаними між собою, тільки якщо:

а) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного;

b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

c) вони є роботодавцем і працівником;

d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою;

g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу;

h) вони є членами однієї й тієї самої сім'ї.

Отже, підставою, яка унеможливлює визнання митної вартості товарів за ціною договору (контракту) є пов'язаність покупця та продавця, яка вплинула на ціну товару.

За приписами ч. 18-19 ст. 58 Митного кодексу України при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у органу доходів і зборів або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов'язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов'язані між собою.

Враховуючи, що продавець товару - компанія "Doka Industri Gmbh" (Австрія) є одноосібним учасником ТОВ "ДОКА Україна Т.О.В.", колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що ненадання вищевказаних документів не дозволяє контролюючому органу дійти однозначного висновку про відсутність впливу взаємопов'язаності сторін на ціну товарів.

Аналізуючи вищезазначені обставини, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правомірними дії контролюючого органу, які полягають у прийнятті оскаржуваних рішень та карток відмови в митному оформленні товарів. При цьому, встановивши невідповідність задекларованої позивачем вартості товару вартісному рівню того ж товару, який ввозився на митну територію України, Київська міжрегіональна митниця Міндоходів правомірно дійшла висновку про неможливість у даному випадку застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОКА Україна Т.О.В." залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Л. Л. Мороз

Т. Г. Стрелець