Справа № 826/7183/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 лютого 2017 року № 826/7183/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі - позивач, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт») до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - відповідач, Нацкомфінпослуг), про скасування розпорядження відповідача від 19 квітня 2016 року №830 (далі - оскаржуване розпорядження).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване розпорядження є протиправним, так як порушує право позивача як страховика на прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та зобов'язує здійснити безпідставну виплату коштів.

Відповідними ухвалами суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/7183/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні, та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Відповідними ухвалами суду, постановленими у порядку письмового провадження, відмовлено у задоволенні клопотань позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

У ході розгляду справи у порядку письмового провадження до суду через канцелярію від відповідача на вимогу суду (у відповідь на судовий запит) надійшли копії матеріалів, що слугували підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження, а також письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Нацкомфінпослуг 04 квітня 2016 року складено акт про правопорушення, вчинені ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на ринку фінансових послуг №206/13-14/13/6.

Зі змісту акту вбачається, що до Нацкомфінпослуг надійшло звернення народного депутата України Жолобецького Олександра Олександровича від 02 березня 2016 року №327/127 стосовно звернення ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) щодо дотримання ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» законодавства України та умов страхування при виконанні укладеного із ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3) міжнародного договору добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном від 30 липня 2015 року №0410-1201-0042 (далі - договір).

У зверненні ОСОБА_2 порушено питання щодо невиплати ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страхового відшкодування.

З метою належного розгляду зазначеного питання, Нацкомфінпослуг надіслано вимогу щодо отримання від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» інформації та документів.

За результатами розгляду документів, наданих ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на вимогу Нацкомфінпослуг листом від 16 березня 2016 року №0501, встановлено наступне.

09 вересня 2015 року із застрахованою особою (страхувальником) ОСОБА_3 сталася подія, що має ознаки страхового випадку, а саме стався випадок, який становив загрозу її здоров'ю та/або життю та вимагав негайної медичної допомоги.

Відповідно до додатку 2 до договору, під загрозою здоров'я та/або життя застрахованої особи розуміється стан застрахованої особи, при якому ненадання негайної медичної допомоги може призвести до значного та тривалого розладу функцій організму або його окремого органу, появи важких ускладнень внаслідок гострого захворювання або смерті застрахованої особи.

Згідно з пп. 6.4.1 п. 6.4 розділу 6 договору, застрахована особа зобов'язана негайно, як тільки трапилась страхова подія, повідомити асістанс про її настання, а в разі неможливості - протягом 1 (однієї) доби повідомити асістанс або страховика.

Відповідно до п. 7.1 розділу 7 договору, у разі настання події, що може бути визнана страховою та призвести до непередбачених витрат, визначених п. 2.1 умов цього договору, застрахована особа зобов'язана негайно повідомити асістанс для отримання інструкцій щодо подальших своїх дій.

У зверненні ОСОБА_2 зазначено, що «оскільки спроби ОСОБА_4 (донька) зв'язатися з асистуючою компанією «Смайл Асістанс» за вказаними в додатку до договору страхування телефонами виявилися безрезультатними, вона змушена була зателефонувати своєму чоловікові ОСОБА_5, який знаходився в Україні, для того, щоб він повідомив компанію-страховика про страховий випадок. Крім того, вона попросила його надати страховику свій грецький номер, для того, щоб компанія-асістанс вийшла з нею на зв'язок. Проте, зазначені в страховому полісі київські номери телефонів не відповідали. Коли ж ОСОБА_5 зателефонував на номер гарячої лінії, йому повідомили, що приймають лише повідомлення про дорожньо-транспортні пригоди, а про випадок з ОСОБА_3 слід повідомляти за телефонами київського офісу страховика, який відкривається з 09:00.

Вранці того ж дня близько 9:30 ОСОБА_5 вдалося зв'язатися з компанією-страховиком за телефоном київського офісу, де в нього запросили інформацію про прізвище, ім'я, по-батькові та номер засобів зв'язку ОСОБА_4 як контактної особи. Їй 10 вересня 2015 року близько 13:00 зателефонували з асистуючої компанії «Смайл Асістанс». ... Після цього особа, яка представилася у телефонній розмові як представник компанії-асістанса, повідомив ОСОБА_4, що як тільки компанія-страховик погодить виплату коштів, «Смайл Асістанс» переведе їх клініці «Інтербалкан» згідно виставленого нею рахунку».

Відповідно до медичної довідки реабілітаційного центру «Евексія» за підписом лікаря з питань реабілітації, «під час перебування на стаціонарному лікуванні у реабілітаційному центрі «Евексія», 09 вересня 2015 року о 16:00 год. у пані ОСОБА_3 мала місце втрата свідомості, генералізовані тоніко-клонічні спазми (стан епілептичний) і дихальна недостатність, резистентна к лікуванню з відсутністю в анамнезі епілепсії. Перед передачею пацієнтки мав місце консиліум по телефону з лікарями Неврологічної клініки Міжбалканського медичного центру.. .Таким чином, виходячи з найкращих побажань щодо здоров'я, ми передали її до цього центру».

Згідно з неврологічним звітом від 11 вересня 2015 року «пані ОСОБА_3, 53 роки, прийнята до Міжбалканського медичного центру 09 вересня 2015 року у коматозному стані після генералізованих тоніко-клонічних судом. ... Стан пацієнтки критичний і вона залишається інтубованою у відділені інтенсивної терапії...».

Відповідно до факсимільного повідомлення асистуючої компанії «Смайл Асістанс», направленого ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (вх. від 09 вересня 2015 року №3212), дата випадку - 09 вересня 2015 року, дата звернення - 09 вересня 2015 року, реєстрація - 10:51:29. Додатково зазначено, що планується відмовити у покритті витрат по даному випадку у зв'язку із тим, що скарги з'явилися ще до початку дії даного договору та зазначено про прохання повідомити рішення.

У документах, наданих ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на вимогу Нацкомфінпослуг, відсутні документи, які підтверджують надання відповіді асистуючій компанії «Смайл Асістанс» стосовно подальших дій.

ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» листом від 31 грудня 2015 року №3197 повідомило ОСОБА_2 про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 9.1 розділу 9 договору, а саме: при настанні страхового випадку, визначеного п. 2.1 умов цього договору, підставою для відмови' є: 9.1.1. наявність обставин, визначених розділом 4 умов цього договору; 9.1.2 невиконання страхувальником (застрахованою особою) умов договору; 9.1.3 невиконання або несвоєчасне виконання застрахованою особою вимог щодо повідомлення асістанс або страховика про настання подій, що можуть призвести до непередбачених витрат.

Слід відмітити, що розділом 4 договору передбачено виключення із страхових випадків, а саме пп. 4.1.1 п. 4.1 розділу 4 договору визначено, що страховик не несе відповідальності за цим договором і не відшкодовує визначені в пп. 2.1.1 п. 2.1 умов цього договору витрати, здійснені без погодження з асістансом.

Відповідно до пп. 6.6.2 п. 6.6 розділу 6 договору, страховик зобов'язаний протягом 2 (двох) робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Згідно з пп. 6.5.2 п. 6.5 розділу 6 договору, страховик має право робити запити про відомості, пов'язані зі страховим випадком, в правоохоронні органи, медичні та інші установи, підприємства, організації, які володіють такою інформацією, а також самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

У документах, наданих ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на вимогу Нацкомфінпослуг, відсутня інформація про вжиті заходи щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування та про зроблені запити стосовно відомостей, пов'язаних зі страховим: випадком.

На підставі з'ясованих Нацкомфінпослуг обставин зроблено висновок про прийняття ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» невмотивованого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, чим порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме:

- п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) щодо невиконання страховиком обов'язку протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику;

- ч. 2 ст. 20 Закону щодо невиконання страховиком інших обов'язків, передбачених умовами договору страхування;

- п. 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 року №40, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 вересня 2003 року за №805/8126 (далі - Ліцензійні умови), щодо недотримання обов'язків страховика, визначених ст. 20 Закону.

ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» до Нацкомфінпослуг надано письмові пояснення на акт, які зареєстровані 19 квітня 2016 року.

19 квітня 2016 року Нацкомфінпослуг, на підставі акту, оформлено оскаржуване розпорядження «Про застосування заходу впливу до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», яким ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» зобов'язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у строк включно до 13 травня 2016 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як вже зазначено вище та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_3 30 липня 2015 року укладено договір, за умовами якого термін страхування: із 15 серпня 2015 року по 03 жовтня 2015 року, страхова сума: 30000,00 Євро.

Відповідно до додатку 2 до договору, нещасний випадок - раптова, непередбачена, подія, що не залежить від волі застрахованої особи, яка відбулася під час дії договору страхування та призвела до тілесних ушкоджень застрахованої особи або її смерті.

Раптове захворювання - гостре, різке погіршення здоров'я у зв'язку із несподіваною хворобою або гострим станом застрахованої особи, що сталося під час дії договору страхування і становить загрозу її здоров'ю та/або життю та вимагає надання негайної медичної допомоги.

Розділом 2 договору встановлено, що страховим випадком є понесення витрат, пов'язаних з наданням третіми особами медичних та інших послуг у разі раптового захворювання та/або нещасного випадку.

У п. 3.1 розділу 3 договору зазначено, що страховик не несе відповідальності за цим договором у не відшкодовує визначені у п. 2.1 розділу 2 витрати на лікування хронічних захворювань, крім випадків загострення хронічних хвороб, що становили загрозу життю застрахованої особи.

Згідно з пп. 6.4.1 п. 6.4 розділу 6 договору, застрахована особа зобов'язана негайно як тільки трапилася страхова подія, повідомити асістанс про її настання, а в разі неможливості - протягом однієї доби повідомити асістанс або страховика.

Враховуючи викладені положення договору, суд зазначає, що страховий випадок, спричинений гострим, різким погіршенням здоров'я застрахованої особи, який становив загрозу її життю і вимагав надання негайної медичної допомоги (втрата свідомості, генералізовані тоніко-клонічні спазми (стан епілептичний) і дихальна недостатність, резистентна к лікуванню з відсутністю в анамнезі епілепсії), стався 09 вересня 2015 року, тобто у період дії договору. Про настання страхового випадку страховика повідомлено 09 вересня 2015 року, що відповідає умовам договору.

З пояснень ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» вбачається, що три року тому (до моменту настання страхового випадку) у застрахованої особи був інсульт. З пояснень лікаря реабілітаційного центру «Евексія» вбачається, що стан, у якому перебувала застрахована особа 09 вересня 2015 року, симптоматично був близький до інсульту. За таких обставин наявні підстави для висновку про існування загрози життю застрахованої особи.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 16 Закону, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страховика.

Згідно з преамбулою Ліцензійних умов, вони встановлюють вимоги, обов'язкові для виконання під час провадження страхової діяльності та на день отримання ліцензії.

Відповідно до п. 1.2, п. 2.15 Ліцензійних умов, ліцензування страхової діяльності здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Страховик зобов'язаний дотримуватись обов'язків, визначених ст. 20 Закону України "Про страхування".

Зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону передбачено, що страховик зобов'язаний:

1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику;

3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом;

4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору;

5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування;

6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом;

7) надавати відповідним підрозділам Національної поліції інформацію про укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю.

Статтею 991 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 26 Закону України «Про страхування» визначено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 989, ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування» вбачається, що для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому.

Сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором порядку повідомлення про настання страхового випадку за наявності повідомлення страховика про настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати.

Тобто, за змістом зазначених норм можна дійти висновку, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. Порушення страхувальником інших умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком.

Таким чином, підсумовуючи викладене та зважаючи, що позивач був переконаний (ним не доведено зворотного) у тому, що подія, яка сталася із застрахованою особою, є страховим випадком, суд приходить до висновку про порушення позивачем норм Закону та Ліцензійних умов, а тому оскаржуване розпорядження оформлено Нацкомфінпослуг правомірно, у зв'язку з чим не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт».

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда