Справа № 802/169/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

14 лютого 2017 р. Справа № 802/169/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 )

про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року в адміністративній справі №802/689/16-а, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява в порядку ч.9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року в адміністративній справі №802/689/16-а згідно якої позивач просить:

- визнати протиправною дію ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) щодо проведення нарахування та виплати підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення, що були вчиненні на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 р. у справі №802/689/16-а, в частині застосування при нарахуванні даної допомоги розміру окладу за військовим званням „капітан у розмірі 120 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій направлених на виплату рівноцінної та повної компенсації податку на прибуток з доходів фізичних осіб утриманого із суми нарахованої на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 р. у справі №802/689/16-а підйомної допомоги у розмірі 1025,19 грн.;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1 невиплачену частину підйомної допомоги у розмірі 2668,14 грн.;

Позивач вважає, що в процесі виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі №802/689/16-а суб`єктом владних повноважень - Донецьким прикордонним загоном були допущенні порушення його права та законні інтереси.

Позивач в судове засідання не з`явився, прете через відділ прийому суду подав клопотання в якому зазначив, що просить розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення письмового відправлення з відміткою про отримання від 04.02.2017 року, направив заперечення до позову.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями ч.4 ст.122 та ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим, фіксування судового засідання, на підставі ст. 41 КАС України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/689/16-а від 09.06.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), яка полягала у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу у розмірі місячного грошового забезпечення у відповідності до вимог ч. 3 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ та змісту Інструкції про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.04.2012 №276 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за №773/21086.

25.08.2016 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби (в/ НОМЕР_2 ) прийнято ухвалу, якою апеляційні скарги залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року - без змін.

Відповідно до ч.9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі №802/689/16-а відповідачем по справі один із показників, який був застосований при проведенні нарахування підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення, був оклад позивача по справі за військовим званням капітан у розмірі 120 грн.. Мотивацією такого застосування стало те, що на час переведення позивача для подальшого проходження військової служби із Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління до Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління останній мав військове звання капітан.

Таким чином, позивач по справі, будучи призваним на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 15.09.2015 р. №683-УІІІ, який набрав чинності 25.10.2015 р., на переконання суду, повинен користуватись правами і пільгами та забезпечуватись всіма видами забезпечення, в тому числі, і грошовим забезпеченням, що передбачені для осіб офіцерського складу, які проходять військову службу за контрактом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач по справі незалежно від внесених змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, має право на отримання підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення, адже відповідно до положень вищезазначених нормативно-правових актів особи, призвані на військову службу за призовом осіб офіцерського складу користуються всіма правами та видами забезпечення, що й особи які проходять військову службу за контрактом. Поряд із цим, слід також враховувати і те, що рапорт на отримання підйомної допомоги був поданий позивачем 23.11.2015 р., тобто, після внесення змін до абзацу 1 частини 3 статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Таким чином, право на отримання підйомної допомоги було реалізоване позивачем уже після внесення відповідних змін до Закону, тоді як сам закон не містить будь-яких обмежень щодо періоду коли таке право може бути реалізоване.

Як зазначено в позовній заяві, наказом командуючого Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.07.2015 р. №416-ос позивачу по справі було присвоєно чергове військове звання майор.

Таким чином, на момент реалізації свого права на отримання підйомної допомоги, тобто станом на 23.11.2015 року (час звернення позивача по справі із відповідним рапортом) останній мав військове звання майор, у зв`язку із чим при проведення нарахування підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення суб`єктом владних повноважень мав застосовуватись показник окладу саме за даним військовим званням у розмірі 125 грн.. Додатковим аргументом на підтвердження зазначеного є те, що у період перебування Позивача у військову званні капітан норма права, яка надавала право на отримання підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення була відсутня.

Обґрунтовуючи бездіяльність відповідача, суд звертає увагу, що при виконанні постанови у справі №802/689/16-а з ОСОБА_1 був вирахуваний податок на прибуток з доходів фізичних осіб у розмірі 1025,19 грн., оскільки, суб`єкт владних повноважень із посиланнями на приписи підпункту 168.5 статті 168 ПК України пояснив зазначене тим, що позивач на момент виконання судового рішення не мав статусу військовослужбовця.

Так, у відповідності до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 р. №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв"язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро.

Згідно до пункту 3 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами, що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби , що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб"

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку виплата грошової компенсації військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті ПК України, де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

У зв`язку з тим, що підйомна допомога є складовою частиною грошового забезпечення, яке виплачується військовослужбовцям у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби і ОСОБА_1 , на момент набуття права на підйомну допомогу, виконував військовий обов`язок, а тому до нього має застосовуватися п. 168.5 ст. 168 ПК України.

Таким чином, разом із нарахованою сумою підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення повинна бути нарахована і компенсація ПДФО, утриманого із суми даної допомоги. Суд вважає, що є помилковими, посилання відповідача на обставини, що ОСОБА_1 втратив статус військовослужбовця.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 р. у справі № 822/3920/13-а (№ К/800/3705/14) та від 17.12.2014 р. у справі №822/3919/13-а (№ К/800/3702/14).

Таким чином, суд вважає, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 р. у справі №802/689/16-а, в частині нарахування та виплати підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення відповідачем по справі була виконана не в повному обсязі, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2016 року №339 (а. с. 39) розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2015 року складає 7253,02 грн., а на момент звернення останнього із рапортом про отримання підйомної допомоги від 23.11.2015 року відповідачем виплачена ОСОБА_1 сума у розмірі 4584,88 грн. (а. с. 37).

З контексту викладеного, суд вбачає, що вимоги позивача щодо виплату 2668,14 грн. цілком обґрунтованими, оскільки, вказана сума є фактичною різницею між нарахованою позивачу сумою та фактично отриманою сумою (7253,02 грн. - 4584,88 грн. = 2668,14 грн.).

Так, відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/689/16-а від 09.06.2016 року залишено без змін, встановлено, що в межах ч.9 ст.267 КАС України можуть бути розглянути заяви, які стосуються своєчасного та фактичного виконання ухваленого судового рішення відносно суб`єкта владних повноважень.

Положення ч.1 ст.267 КАС України передбачають, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, з метою забезпечення повного, правильного і своєчасного виконання рішення суду передбачено повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за його виконанням.

Керуючись наданим правом, а не обов`язком, суд, за наслідками встановлених обставин та досліджених доказів, не вбачає підстав для встановлення судового контролю шляхом подання звіту відповідачем, з урахування чого, заявлена вимоги задоволенню не підлягає.

Інститут судового контролю за виконанням судових рішень запроваджений з метою реалізації завдань адміністративного судочинства та спрямований на забезпечення фактичного виконання рішення суду.

Таким чином, в межах частини 9 статті 267 КАС України можуть бути розглянуті заяви, які стосуються своєчасного та фактичного виконання ухваленого судового рішення відносно суб`єкта владних повноважень.

А тому, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257,267 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо проведення нарахування та виплати підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення, що були вчиненні на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі №802/689/16-а, в частині застосування при нарахуванні даної допомоги розміру окладу за військовим званням "капітан" у розмірі 120 гривень.

Визнати протиправними бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військо ва частина НОМЕР_1 ) щодо не вчинення дій направлених на виплату рівноцінної та повної компенсації податку на прибуток з доходів фізичних осіб утриманого із суми нарахованої на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі №802/689/16-а підйомної допомоги у розмірі 1025,19 грн. (одна тисяча двадцять п`ять гривень, 19 коп.).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) невиплачену частину підйомної допомоги у розмірі 2668,14 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят вісім гривень, 14 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар