Справа № 727/9853/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/9853/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

23 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи.

14 лютого 2017 року до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх. №2659/17) від позивача.

За приписами ст.ст. 197, 183-2 КАС України суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (до 01 квітня 2016 року в управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернівці) та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90 % від середньомісячного заробітку.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 серпня 2016 року у справі 727/5522/16-а визнано протиправними дії Пенсійного фонду України у м. Чернівцях щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_2 та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України Чернівецькій області перерахувати позивачу пенсію із середньомісячного заробітку згідно довідки прокуратури Чернівецької області за № 18/95 вих.-16 від 11.03.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" від 26 липня 2001 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку починаючи з 15 березня 2016 року по день звернення 25 липня 2016 року.

04 листопада 2016 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 15 березня 2016 року по 25 липня 2016 року.

З грудня 2016 року виплата пенсії у розмірах, встановлених за рішенням суду, припинена, а подальша вилата пенсії здійснена в попередньому розмірі.

Вважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправно перераховано розмір пенсії згідно попередньої довідки, за якою йому раніше нараховувалась пенсія, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності відмови позивачу у перерахунку пенсії згідно Закону України "Про прокуратуру" відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області № 18/95вих.-16 від 11 березня 2016 року, у зв'язку із чим такі дії пенсійного органу є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, яка діяла до 01.01.2015), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

За приписами пп. 1 п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, який набрав чинності з 15 липня 2015 року (далі - Закон №1697-VII), визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме, з 15 липня 2015 року.

Тобто, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" № 1013 від 09.12.2015 (набрала чинності з 01 грудня 2015 року), та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Крім того, ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII визначає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На дату звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Зважаючи на вказані обставини справи, судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При вирішенні спірних правовідносин колегією суддів також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

На підставі вищевказаного, судом першої інстанції помилково визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, оскільки Кабінетом Міністрів України не передбачено підстав, порядку реалізації та обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої дії в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим прийнята постанова не відповідає вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням постанови нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.