Справа № 22-а/0690/772/11
Суддя: Товянська О. В.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2009р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009р. позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області. Просила визнати неправомірними дії відповідача у неправильному нарахуванні виплат та стягнути недоплачені кошти, передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2000р. по 30.09.2009р.

Постановою Лугинського районного суду від 19 листопада 2009р. позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області по застосуванню постанови КМУ №836 від 26.07.1996 року в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.09.2000 по 30.09.2009 року. Стягнуто з УПСЗН Коростенської міської ради Житомирської області на користь позивача кошти в сумі 47658грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач працює в Коростенському управлінні експлуатації газового господарства, має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-Ї категорії, постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується копією посвідчення.

Ст.39 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що працюючим, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, мають виплачуватися відповідні доплати у розмірах, визначених ст.39 Закону.

Частинами 1,2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена доплата до заробітної плати працюючим та працюючим пенсіонерам. Вказаний закон є соціальним законом, а тому на виплати за ст.39 не поширюються процесуальні норми КЗпП України.

Частиною 1,2 ст.99 КАС України (в редакції до 07.07.2010р.) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду в річний строк. Відповідач просив застосувати строк звернення до суду (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в редакції до 07.07.2010 року) пропуск строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову.

Постанова в частині стягнення з відповідача коштів, передбачених ст.39 Закону за період з 01.09.2000 до 30.09.2008 року, ухвалена із порушенням норм процесуального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові в цій частині за пропуском строку звернення до суду.

Судом було враховано, що положення п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936 відносно виплат, передбачених ст.39 Закону (796-12), стосуються виплат особам, із числа працюючих.

Позивач працює, тому Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області є належним відповідачем по вимогах, що стосуються вказаних доплат.

Задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

Керуючись ст.ст.195,197,198,199,206,207,212 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2009 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача доплати до заробітної плати за період із 01.09.2000 до 30.09.2008 року за пропуском строку звернення до суду.

Скасувати постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2009 року в частині стягнутої суми за період з 30.09.2008 по 30.09.2009р. і ухвалити нову постанову. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області нарахувати ОСОБА_1 кошти, передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період із 30.09.2008 по 30.09.2009р. та забезпечити їх виплату. В решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :