Справа № 802/156/17-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

23 лютого 2017 р. Справа № 802/156/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою судді від 19.01.2017 року дану позовну заяву було повернуто ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, у зв'язку з її непідсудністю окружному адміністративному суду.

21.02.2017 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява за вх. № 4896 про повернення судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду із позовною заявою.

Розглянувши в порядку письмового провадження подану заяву суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Так, згідно з частиною третьою статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Належним доказом сплати судового збору за звернення до Вінницького окружного адміністративного суду є розрахунковий документ, який підтверджує сплату відповідної суми судового збору за наступними реквізитами: ОДЕРЖУВАЧ: УДКСУ у м. Вінниці (м. Вінниця), код платежу 22030101; , Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, р/р: 4002, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

В даному випадку в підтвердження оплати позовної заяви судовим збором позивачем надано квитанцію ПАТ "Приват Банк" №0.0.687851989.1 від 17.01.2017 року на суму 640,00 грн., копія якої наявна у матеріалах справи.

Разом із тим, із змісту даної квитанції ПАТ "Приват Банк" слідує, що судовий збір в сумі 640,00 грн. сплачений позивачем на розрахунковий рахунок отримувача: "1002", в той час як розрахунковим рахунком Вінницького окружного адміністративного суду є: "4002". До того ж у графі призначення платежу вказано: "судовий збір за позовом ОСОБА_1, Вінницький апеляційний адміністративний суд".

Тобто, долучена до позовної заяви квитанція ПАТ "Приват Банк" №0.0.687851989.1 від 17.01.2017 року підтверджує сплату судового збору за звернення до Вінницького апеляційного адміністративного суду, а не до Вінницького окружного адміністративного суду, куди позивач звернулася із позовною заявою.

Крім того, положеннями пунктів 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В даному випадку перевіряючи вказані обставини в комп'ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", а саме в Реєстрі підтвердження оплат із Казначейства, встановлено відсутність будь-яких відомостей, які б підтверджували зарахування сплаченого позивачем згідно квитанції ПАТ "Приват Банк" №0.0.687851989.1 від 17.01.2017 року, судового збору в сумі 640 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

З огляду на вищевикладені обставини суд доходить висновку, що додана ОСОБА_1 квитанція ПАТ "Приват Банк" №0.0.687851989.1 від 17.01.2017 року не є належним доказом сплати судового збору за звернення із позовною заявою саме до Вінницького окружного адміністративного суду.

Такий висновок суду відповідає роз'ясненням, які викладені в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05.02.2016 року "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

У відповідності до п. 2 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто в такому порядку підлягає поверненню лише той судовий збір, який сплачений у встановленому законом порядку за звернення до відповідного суду. Підстав для повернення за ухвалою суду помилково сплачених коштів чи коштів, які сплачено на інші рахунки Закон України "Про судовий збір" не передбачає.

Оскільки наявна у матеріалах справи копія квитанції ПАТ "Приват Банк" №0.0.687851989.1 від 17.01.2017 року не є належним доказом сплати судового збору за позовною заявою, яка подана до Вінницького окружного адміністративного суду 17.01.2017р., а тому й, відповідно, підстави для повернення сплаченої суми в суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 87, 160, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович