Справа № 263/11654/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Папаценко П.І.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року справа №263/11654/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 грудня 2016 року у справі № 263/11654/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

14 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя, вказуючи, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.12.2014 року, яку ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 року залишено без змін, позов позивача до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя був задоволений та визнано неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області по проведенню ОСОБА_2 індексації пенсії з 05.06.2014 року з порушенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, без врахування за базовий місяць вересень 2007 року та індексу споживчих цін за період з жовтня 2007 року, зобов'язано Управління здійснити перерахунок індексації пенсії ОСОБА_2, виходячи з базового місяця вересень 2007 року та індексу споживчих цін за період з жовтня 2007 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, починаючи нарахування та виплату фіксованої суми індексації пенсії з 05.06.2014 року. В травні 2016 року постанова суду була виконана відповідачем та він виплатив заборгованість за період з 05.06.2014 року по 30.04.2016 року в сумі 16142,71 грн. Відповідач не здійснив нарахування та доплату заборгованості компенсації за затримку виплати заборгованості у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159. Вважає дану бездіяльність відповідача по невиплаті компенсації за затримку виплати заборгованості неправомірною та просить суд визнати неправомірною (протиправною) бездіяльність відповідача щодо не нарахуванні та виплаті їй компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 05.06.2014 року по 30.05.2016 року, та зобов'язати УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 05.06.2014 року по 30.05.2016 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 грудня 2016 року у справі № 263/11654/16-а позов задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя щодо не нарахування та виплати ОСОБА_2 компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період її з 05.06.2014 року по 30.05.2016 року. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя нарахувати та виплатити ОСОБА_2, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 05.06.2014 року по 30.05.2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду була відповідачем виконана в повному обсязі, було здійснено позивачу нарахування коштів без будь-якої затримки її виплати, а тому посилання позивачки на ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є хибними, оскільки останні застосовуються у випадках нарахування проте не виплати призначених сум. Зауважив на відсутність бюджетних асигнувань у кошторисі Пенсійного Фонду України на 2016 рік для сплати компенсації втрати частини доходів. У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження. Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя, що сторонами на оспорюється.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя, що сторонами на оспорюється.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 року, позов позивача до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя був задоволений та визнано неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м.Маріуполя Донецької області по проведенню ОСОБА_2 індексації пенсії з 05.06.2014 року з порушенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, без врахування за базовий місяць вересень 2007 року та індексу споживчих цін за період з жовтня 2007 року, зобов'язано Управління здійснити перерахунок індексації пенсії ОСОБА_2, виходячи з базового місяця вересень 2007 року та індексу споживчих цін за період з жовтня 2007 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, починаючи нарахування та виплату фіксованої суми індексації пенсії з 05.06.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач отримала виплати заборгованості пенсії в травні 2016 року та звернулась до суду з позовом 14.09.2016 року, тож суд першої інстанції вірно встановив, що позивачкою не пропущений шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.19, ст.124, ст.129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Статтею 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2050-III) передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ст.2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 4 Закону № 2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Питання пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати врегульовані Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок),

Згідно зі ст.6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України, отже посилання відповідача про відсутність коштів для сплати компенсації є безпідставним.

Відповідно до пункту 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно з абзацом 1 пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14, основною умовою для виплати громадянину компенсації за ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (в тому числі пенсій). Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, колегія судді вважає безпідставним твердження апелянта щодо виконання постанови суду та виплати позивачці донарахованих за рішенням суду сум без затримки, а тому безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки факт неправомірності дій відповідача та порушення відповідних законних прав та інтересів позивачки щодо індексації її пенсії був встановлений судом, а тому вимоги ОСОБА_3 щодо нарахування та виплатити компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати вказаної частини пенсії за період її невиплати з 05.06.2014 року є правомірними.

Слід зазначити, що виплати в травні 2016 року були проведені позивачу на підставі рішення суду, тобто це була виплата заборгованості УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя перед позивачем за попередні періоди.

З урахуванням наведенного, не заслуговують на увагу доводи апелянта, що вказані суми були донараховані за рішенням суду, а ч.2 ст.46 Закону № 1058-IV застосовується у випадку, коли орган, що призначає пенсію, нарахував відповідні суми пенсії, але їх не сплатив.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 грудня 2016 року у справі № 263/11654/16-а - залишити без задоволення. Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 грудня 2016 року у справі № 263/11654/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.Д. Компанієць

М.Г. Сухарьок