Справа № 643/15676/16-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 р. Справа № 643/15676/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 643/15676/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

14.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова зарахувати йому до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 в НВМКП «Аксиома» з 11.02.1991 року по 13.02.1998 року; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова зарахувати нарахування пенсії за період роботи з 04.04.1989 року по 19.11.1990 року в НПО Прогрес дані з профспілкового або партійного квитків.

Московський районний суд м.Харкова постановою від 10.01.2017 року частково задовольнив позовні вимоги.

Зобов'язав Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 в НВМКП «Аксиома» з 11.02.1991 року по 13.02.1998 року

В іншій частині в задоволенні позову відмовив.

УПФУ в Московському районі м.Харкова подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що мотивувальна частина в постанові відсутня, незрозуміло, які обставини встановлені судом та на підставі яких доказів, чому судом відхилені заперечення відповідача, та з яких мотивів виходив суд при прийнятті постанови.

У відповідності до положень абз.4 ч.8 ст. 183-2 КАС України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993, передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ та з 06.06.2016 отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058- IV). Загальний стаж роботи позивача складає 33 роки 9 місяців 9 днів.

До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 11.02.1991 по 13.02.1998 в НВМКП «Аксиома», оскільки:

- записи про роботу у вказаний період засвідчені печаткою підприємства, на якій зазначено «УРСР» замість «Україна», що не відповідає часу внесення цих записів, та підписом посадової особи, прізвище якої не зазначено;

- наступні записи у трудовій книжці позивача свідчать про те, що він працював у Харківському державному академічному театрі опери та балету ім. М.В.Лисенка з

21.10.1997 по 15.05.1998 (тобто, прийнятий на роботу в театр раніше, ніж звільнився з в НВМКП «Аксиома»). Період з 21.10.1997 по 13.02.1998 не може бути зарахований до стажу двічі.

24.08.1991 Верховною Радою УРСР було прийнято Акт проголошення незалежності України де було визнано, що Україна є незалежною самостійною Державою. Цим актом було покладено край юридичному існуванню Української Радянської Соціалістичної Республіки.

Першим документом в законодавстві України, який регулював опис печаток та штампів була Інструкція про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, затверджена наказом МВС України №643 від 18.10.1993 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.10.1993 №164.

ОСОБА_1, згідно записів в трудовій книжці звільнено після вступу в дію вищезазначених документів, а печатку змінено не було.

Отже, печатка, яка засвідчує звільнення Позивача з НВМКП "Аксиома" 13.02.1988 року є не дійсною, оскільки УРСР на той момент не існувала.

01.06.2016 року позивач подав до УПФУ заяву, в якій просив не зараховувати до стажу період роботи з 11.02.1991 року по 13.02.1998 року в НВМП «Аксиома» до надання уточнюючої довідки (а.с. 35). Пізніше позивачем була надана до УПФУ архівна довідка №П-44 від 23.06.2016 року, видана виробничим кооперативом з упорядкування документів установ, організацій та підприємств "Архівіст", в якій зазначено, що у відомості нарахування заробітної плати, в актах приймання-передачі документів НВМКП «Аксиома» за 1991-1998 роки ОСОБА_1 значиться працюючим (директор) з «-» серпня 1991 року (відповідно відомості про нарахування заробітної плати за 1991 рік) по 21 січня 1998 року (відповідно акта прийому - передачі документів від 21.01.1998 року) (а.с. 36).

Оскільки акт прийому - передачі документів не є первинним документом, на підставі якого може бути видана довідка про підтвердження трудового стажу, відповідачем було проведено перевірку достовірності даних про періоди роботи ОСОБА_1 за період з 1991 року по 1998 рік в НВМКП "Аксіома" (а.с. 37).

За результатами перевірки пенсійну справу було переглянуто та зараховано до стажу роботи позивача період з 15.08.1991 року по 15.11.1991року на підставі відомостей про заробітну плату з серпня 1991 року по листопад 1991 року, які знаходяться на зберіганні в ПК "Архівіст". Документи, які б підтверджували будь-який іншій період роботи, - відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що УПФУ в Московському районі м. Харкова обгрунтовано не зарахувало ОСОБА_1 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 в НВМКП «Аксиома» з 11.02.1991 року по 13.02.1998 року, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 643/15676/16-а скасувати в частині задоволення позову щодо зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком період роботи ОСОБА_1 в НВМКП «Аксиома» з 11.02.1991 року по 13.02.1998 року.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 р. по справі № 643/15676/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.