Справа № 802/117/17-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

21 лютого 2017 р. Справа № 802/117/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка Олександра Леонідовича,

представника позивача: Кучабської В.В.,

представника відповідача: Гайдей Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду по справі

за позовом: управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області

до: Вінницького обласного центру зайнятості

про: стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення коштів.

31.01.2017 року за вх.№2654 до суду надійшло клопотання від представника позивача про визнання поважними причин звернення до суду та поновлення строку звернення до суду.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа №802/1753/15-а за позовом Вінницького обласного центру зайнятості до державної фінансової інспекції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Вінницький обласний навчально-курсовий комбінат аграрної освіти про визнання неправомірними дій, визнання незаконною та скасування вимоги про усунення виявлених порушень. Постановою суду від 23.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Тому, на думку представника позивача можливість звернутися до суду з даним позовом виникла у нього лише після перегляду справи у Вищому адміністративному суді, тобто після 02.06.2016 року.

Крім того, звернув увагу суду на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" від 06.04.2016 року №266, з квітня 2016 року відбувається реорганізація Держфінінспекції у Вінницькій області в управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (у якого відсутній статус юридичної особи) шляхом приєднання до Північного офісу Держаудитслужби, відтак кошти на сплату судового збору передані до Північного офісу Держаудитслужби, який є розпорядником вказаних коштів, тому сплата судового збору стала можливою лише за результатами проведення реорганізації та наділення відповідними повноваженнями Північного офісу Держаудитслужби. Таким чином, в управління були відсутні можливості сплати судового збору з квітня 2016 року та стали можливими лише за результатами проведення реорганізації.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлене клопотання та просила визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання позивача про поновлення процесуальних строків звернення до суду, посилаючись на його необґрунтованість. У зв'язку з цим вважає, що управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області у Вінницькій області звернулося до суду із пропуском передбаченого ст. 99 КАС України строку звернення до суду.

Визначаючись щодо заявленого клопотання суд виходив із наступного.

Предметом розгляду даної адміністративної справи є стягнення з Вінницького обласного центру зайнятості до обласного бюджету коштів в сумі 67465,32 грн.

Так, судом встановлено, що на виконання плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2015 року, позивачем проведено ревізію використання Вінницьким обласним центром зайнятості коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за період з 01.10.2011 року по 01.01.2015 року, якою встановлено ряд порушень норм чинного законодавства, відображених в акті ревізії від 20.04.2015 року №04-13/2.

Не погоджуючись із результатами контрольного заходу 18.06.2015 року Вінницьким обласним центром зайнятості до Вінницького окружного адміністративного суду подано позовну заяву про скасування вимоги, в задоволенні якої 23.06.2015 року судом відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням подано апеляційну скаргу. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду - без змін.

Отже, постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року набрала законної сили - 23.09.2015 року.

В послідуючому Вінницьким обласним центром зайнятості подано касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду залишено без змін.

Отже, суд виходить із того, що строк звернення до суду про стягнення коштів з відповідача слід обчислювати саме з дати набуття постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року законної сили.

Враховуючи викладене, позивач міг звернутися до суду з 23.09.2015 року, однак звернувся лише 30.12.2016 року.

Згідно частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Статтею 100 КАС України передбачені наслідки пропущених строків звернення до адміністративного суду, а саме, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд зазначає, що правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Щодо доводів представника позивача, що управління не зверталось до суду з даним позовом, оскільки у Вищому адміністративному суді України переглядалась у порядку касаційного провадження постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року, розгляд якої закінчився 02.06.2016 року суд зазначає, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/1753/15-а від 23.06.2015 року, набрала законної сили 23.09.2015 року, тобто після її перегляду у порядку апеляційного провадження. Тому, на думку суду позивач мав можливість звернутися до суду з даним позовом після набуття постанови Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/1753/15-а від 23.06.2015 року законної сили, а саме: з 23.09.2015 року.

Таким чином, враховуючи, що позивач міг звернутися до суду з вимогою про стягнення коштів починаючи з 23.06.2015 року, та з огляду на положення ст.100 КАС України, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду

Щодо доводів представника позивача, що управління не зверталось до суду з даним позовом у зв'язку із тим, що з квітня 2016 року відбувається реорганізація Держфінінспекції у Вінницькій області в управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (у якому відсутній статус юридичної особи) шляхом приєднання до Північного офісу Держаудитслужби, який є розпорядником коштів для сплати судового збору, тому сплата судового збору стала можливою лише за результатами проведення повної реорганізації та наділення відповідними повноваженнями Північного офісу Держаудитслужби, суд зазначає наступне.

Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області є бюджетною установою, а спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій.

Згідно із правовою позицією викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Таку ж позицію підтримав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25 вересня 2015 року (реєстраційний номер у ЄДРСР 51554263).

Крім того, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані із фінансуванням бюджетної установи чи відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися поважною причиною пропуску строку для звернення до суду.

Також суд бере до уваги те, що позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, які є об'єктивно непереборними обставинами, і які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду в межах строку, визначеного ст. 99 КАС України.

Вирішуючи заявлене клопотання суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" право на доступ до суду, за деяких обставин, також може бути предметом правомірних обмежень, таких як встановлені законом обмежені терміни позовної давності.

Крім того, розглядаючи справу "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" (рішення від 12.07.2001 року, заява № 42527/98), Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускають з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Аналогічні висновки містяться також у пункті 53 рішення від 08.04.2010 року у справі "Меньшакова проти України" та пункті 57 рішення від 28.05.1985 року у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства".

З огляду на викладене і враховуючи те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, не навівши при цьому поважних причин його пропуску, поданий адміністративний позов належить залишити без розгляду.

Керуючись ст. 155, ст. ст. 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Адміністративний позов управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна