Справа № 2а/2570/4961/2011
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18.10.2011 Справа № 2а/2570/4961/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< Список >

18 жовтня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянув у порядку скороченого провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності,-

В С Т А Н О В И В :

28.09.2011 року Державна податкова інспекція у м. Чернігові (далі-ДПІ у м. Чернігові) звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобовязані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків. Однією з підстав для припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання ним протягом року податкових декларацій та документів фінансової звітності до органів державної податкової служби. Відповідач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, але всупереч вимог законодавства не звітує до ДПІ у м. Чернігові.

Відповідно до частини 4 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України суд вжив всі належні заходи для повідомлення відповідача рекомендованим листом за адресою, вказаною у довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, про відкриття скороченого провадження. Відповідач заперечень проти позову або заяви про визнання позову, не надав. Про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів, поінформований.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер) зареєстрована як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 02.06.2005 року та взята на облік як платник податків в ДПІ у м. Чернігові з 06.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В 00 № 512264 та актом перевірки своєчасності подання декларацій про доходи, одержані субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою від 25.07.2011 року № 305/17-149 (а.с.5,6).

Згідно службової записки від 22.07.2011 року № 1408 відповідач не має заборгованості із сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) (а.с. 7).

Відповідач до ДПІ у м. Чернігові фактично не звітував з 2 кварталу 2009 року, остання звітність подана 30.04.2009 року, що підтверджується актом перевірки своєчасності подання декларацій про доходи, одержані субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою від 25.07.2011 року № 305/17-149 (а.с. 6).

Згідно з пунктом 17 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають, зокрема, право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності.

Статтею 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» визначено завдання органів державної податкової служби, якими є: здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обовязкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі податки, інші платежі); внесення у встановленому порядку пропозицій щодо вдосконалення податкового законодавства; прийняття у випадках, передбачених законом, нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів та Єдиного банку даних про платників податків юридичних осіб; розяснення законодавства з питань оподаткування серед платників податків; запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З системного аналізу вказаних норм Закону України «Про державну податкову службу в Україні» вбачається, що до компетенції органів державної податкової служби віднесено контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до частини 1 статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідач, не подаючи декларації про доходи, податкову звітність, порушує вимоги підпункту 4. 1. 4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2001 року № 2181-ІІІ, якими встановлено, що для подання декларації про доходи на протязі 40 календарних днів, слідуючих за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, платник податку подає податковому органу за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, чи виникло в цьому періоді податкове зобовязання, чи ні.

Відповідно до частини 1 та частини 6 статті 59 Господарського кодексу України припинення діяльності субєкта господарювання здійснюється шляхом його ліквідації за рішенням суду з підстав скасування державної реєстрації такого субєкта господарювання.

Частиною 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року № 755, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Чернігові до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на зазначене, відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Згідно з пунктом 8 частини 6 статті 1832 та частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 94, 122, 160, 161, 163, 167, 1832, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Чернігові до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Копію постанови направити державному реєстратору за місцем реєстрації Фізичної особи-підприємця для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку є остаточною. Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку ч. 8-10 ст. 1832 та ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ткаченко О.Є.