Справа № 826/12930/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 лютого 2017 року № 826/12930/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича (далі - позивач) до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач) про скасування постанови від 03 серпня 2016 року №1064-ЦД-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів щодо ПАТ «Енергобанк» (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята із порушенням норм законодавства, а тому має бути скасована у судовому порядку.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/12930/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову. Представник відповідача зазначила, що заявлена позивачем вимога не може бути задоволена, оскільки у діях та рішеннях відповідача, які стосуються ПАТ «Енергобанк», відсутні ознаки протиправності.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, а також приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку представників сторін, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2016 року відповідачем прийнято оскаржувану постанову, якою, з урахуванням постанови про виправлення описок від 19 вересня 2016 року, на ПАТ «Енергобанк», за неподання до відповідача інформації, накладено штрафну санкцію у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Постанова №1064-ЦД-1-Е позивачем у судовому порядку оскаржується, оскільки, за його переконанням, вона прийнята із порушенням норм законодавства, внаслідок чого порушено права та інтереси позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Організаційно-правова діяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) регулюється комплексом нормативних актів, основним з яких є Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (далі - Закон у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до ст. 6 Закону, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (НКЦПФР) є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку складається з Комісії як колегіального органу та центрального апарату.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку може утворювати територіальні органи у випадках, передбачених у положенні про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи.

Одним із основних завдань НКЦПФР, згідно зі ст. 7 Закону, є здійснення державного регулювання та контролю за випуском та обігом цінних паперів, захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Крім того, п. 14 ст. 8 Закону передбачено, що НКЦПФР має право накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Питання притягнення до відповідальності за порушення законодавства на ринку цінних паперів регулюється ст. 8 Закону та Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затвердженими рішенням НКЦПФР від 16 жовтня 2012 року №1470 (далі - Правила №1470).

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що до відповідача надійшла скарга від акціонерів ПАТ «Енергобанк» щодо порушення їх прав, а саме не проведення загальних зборів акціонерів товариства протягом 2013-2015 років, на яких мали бути прийняті рішення щодо нарахування та виплати дивідендів акціонерам. У зв'язку із зазначеним, керуючись п. 10 ст. 8 Закону, відповідачем направлено керівнику ПАТ «Енергобанк» запит від 07 вересня 2015 року №04/02/3433, яким зобов'язало товариство у строк до 16 вересня 2015 року надати до відповідача інформацію та копії документів:

- статут ПАТ «Енергобанк» (у діючій редакції);

- повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк» за період із 2013 по 2015 роки, опубліковані у відповідному друкованому виданні (із зазначенням номеру, дати та назви газети);

- персональні повідомлення про проведення загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк» за період із 2013 по 2015 роки, які направлялися акціонерам товариства, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- документи, що підтверджують направлення персональних повідомлень акціонерам товариства про проведення загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк» за період із 2013 по 2015 роки, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (реєстр поштових відправлень, платіжні доручення тощо);

- протоколи загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк», на яких приймалися рішення про нарахування та виплату дивідендів акціонерам ПАТ «Енергобанк»;

- порядок нарахування та виплати дивідендів акціонерам ПАТ «Енергобанк», зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- документи, що підтверджують виплату дивідендів акціонерам ПАТ «Енергобанк» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за періоди нарахування дивідендів.

ПАТ «Енергобанк» повідомлено, що у разі відсутності будь-якої інформації (копій документів), банку необхідно з цього приводу надати ґрунтовні письмові пояснення з наданням підтверджуючих документів.

Запит направлено рекомендованим листом, який вручено 14 вересня 2015 року.

ПАТ «Енергобанк» у відповідь за зазначений вище запит не надано підтверджуючих документів. При цьому, листом від 18 вересня 2015 року №3137/5 ПАТ «Енергобанк» повідомило про те, що за період із 2013 по 2015 роки загальними зборами акціонерів банку рішення про нарахування та виплату дивідендів акціонерам не приймалося, що, згідно з нормами законодавства, грубо порушує права акціонерів.

Тобто, як вбачається з викладеного, ПАТ «Енергобанк» відповідачу надано інформацію не у повному обсязі.

Враховуючи зазначене, 15 жовтня 2015 року НКЦПФР складено акт №1250-ЦД-1-Е про правопорушення на ринку цінних паперів, яким встановлено факт порушення ПАТ «Енергобанк» вимог п. 10 ст. 8 Закону.

Листом від 15 жовтня 2015 року №849/3 ПАТ «Енергобанк» надано письмові пояснення, з наявної у матеріалах справи копії яких вбачається, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 червня 2015 року №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 червня 205 року №115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк».

Як передбачено ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Отже, накладення на ПАТ «Енергобанк» санкцій у вигляді штрафу призведе до виникнення в останнього під час здійснення ліквідації додаткових зобов'язань.

Розглянувши надані пояснення, уповноважена особа НКЦПФР дійшла висновку про необхідність отримання відповідних висновків. Тому, постановою від 28 жовтня 2015 року зупинено провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів у зв'язку із необхідністю отримання відповідних висновків та, в подальшому, листом від 19 жовтня 2015 року №03/02/3858 до Центрального апарату НКЦПФР направлено запит про надання роз'яснень порядку застосування чинного законодавства про цінні папери та акціонерні товариства у відношенні банків, які знаходяться в процесі ліквідації.

04 листопада 2015 року відповідачем отримано відповідь (лист №18/01/24343/НК), що дане питання розглянуто на засіданні Комітету з питань захисту прав інвесторів та правозастосування на фондовому ринку НКЦПФР, за результатами розгляду якого щодо повноважень НКЦПФР застосовувати штрафні санкції за порушення законодавства про цінні папери та акціонерні товариства до банків, в яких розпочато процедуру ліквідації вирішено:

- порушення справ, накладання штрафних санкцій за порушення законодавства про цінні папери та акціонерні товариства у відношенні банків, в яких розпочато процедуру ліквідації, здійснювати відповідно до вимог законодавства;

- враховуючи вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у відношенні банків, в яких розпочато процедуру ліквідації, стягнення штрафів у судовому порядку, у разі добровільної їх несплати, є недоцільним.

Зважаючи на викладене суд зазначає, що відповідно до п. 10 ст. 8 Закону, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

У разі неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, згідно з п. 7 ст. 11 Закону, застосовує до юридичних осіб фінансові санкції: у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року: у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, приймаючи до уваги роз'яснення Центрального апарату НКЦПФР, стягнення штрафу, накладеного оскаржуваною постановою, у судовому порядку не відбувалося.

Разом з тим, враховуючи, що підстав для закриття справи про правопорушення на ринку цінних паперів, визначених п. 2 розділу III Правил №1470, не виявлено, 25 липня 2016 року провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ «Енергобанк» відновлено. У ході розгляду справи встановлено, що ПАТ «Енергобанк» подано не в повному обсязі інформацію (копії документів) на запит відповідача про надання інформації від 07 вересня 2015 року.

Стосовно тверджень позивача про те, що банк не зобов'язаний зберігати документи, що підтверджують факт повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 35, ст. 77 Закону України «Про акціонерні товариства» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства та їх порядок денний надсилається кожному акціонеру, зазначеному в переліку акціонерів, складеному в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, на дату, визначену наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. Встановлена дата не може передувати дню прийняття рішення про проведення загальних зборів і не може бути встановленою раніше, ніж за 60 днів до дати проведення загальних зборів.

Письмове повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний надсилається акціонерам персонально (з урахуванням частини другої цієї статті) особою, яка скликає загальні збори, у спосіб, передбачений статутом акціонерного товариства, у строк не пізніше ніж за 30 днів до дати їх проведення. Повідомлення розсилає особа, яка скликає загальні збори, або особа, яка веде облік прав власності на акції товариства у разі скликання загальних зборів акціонерами.

Товариство зобов'язане зберігати певний перелік документів протягом всього терміну діяльності товариства, у тому числі, протоколи загальних зборів акціонерів та матеріали, з якими акціонери мають (мали) можливість ознайомлення під час підготовки до загальних зборів (п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 77).

Згідно з нормами Закону України «Про Національний архівний фонд і архівні установи», підприємства, установи й організації незалежно від форм власності та об'єднання громадян створюють експертні комісії для проведення попередньої експертизи цінності документів і подання її результатів на затвердження експертно-перевірних комісій відповідних державних архівних установ. Експертна комісія є дорадчим органом. Її рішення затверджують керівники установи, підприємства, після чого вони стають обов'язковими для виконання структурними підрозділами установи чи підприємства.

Крім того, положеннями Порядку утворення та діяльності комісій з проведення експертизи цінності документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2007 року №1004, визначено процедуру створення комісій з проведення експертизи цінності документів та організацію їх діяльності. Зокрема, п. 6 вказаного Порядку передбачено, що заборонено знищувати документи без попереднього проведення експертизи їх цінності.

Тобто, для того, щоб знищити документи, спочатку необхідно скласти протокол засідання експертної комісії. Ця комісія повинна складатися з працівників підприємства, а засідання проводиться один раз на рік. Як правило, головою експертної комісії призначають заступника директора, фінансового або комерційного директора, а до її складу включають головного бухгалтера, працівника кадрової служби або іншого працівника, який працює з документами. Комісія приймає рішення про схвалення акта про вилучення документів, які підлягають знищенню. Один із членів комісії повинен доповісти (принаймні це потрібно відобразити у протоколі) про те, що на підприємстві було переглянуто документи за певний період. При цьому, згідно з певним переліком, виявлено, що закінчився строк зберігання певних документів і вони підлягають знищенню, оскільки не становлять для підприємства цінності.

Пропонується затвердити акт про вилучення документів для їх знищення та опис справ постійного зберігання. На цьому робота з упорядкування документів не закінчується, оскільки самостійно підприємство не може затвердити такий акт і на його підставі знищити документи. Схвалені комісією підприємства акти разом з описом справ постійного зберігання подаються на погодження експертній комісії відповідного архівного відділу (експертно-перевірної комісії). Без погодження з експертною комісією відповідного архівного відділу забороняється вилучення документів та їх подальше знищення.

Стосовно тверджень позивача про те, що відносно порушень вимог законодавства, вчинених банком при проведенні загальних зборів акціонерів 25 квітня 2013 року та 23 квітня 2014 року, минув строк для притягнення до відповідальності, суд зазначає наступне.

Статтею 12 Закону визначено порядок застосування санкцій до юридичних осіб за правопорушення на ринку цінних паперів, а саме: юридична особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення на ринку цінних паперів не пізніше трьох років з дня його вчинення незалежно від санкції.

Оскільки, керуючись п. 10 ст. 8 Закону, відповідач зобов'язав ПАТ «Енергобанк» у термін до 16 вересня 2015 року надати інформацію та копії відповідних документів, але у зазначений термін банком подано не в повному обсязі інформацію на запит, - за подання не в повному обсязі інформації до ПАТ «Енергобанк» 03 серпня 2016 року застосовано штрафну санкцію.

Тобто, починаючи із 17 вересня 2015 року і до 17 вересня 2018 року ПАТ «Енергобанк» може бути притягнуто до відповідальності.

Твердження позивача про прийняття відповідачем оскаржуваної постанови із пропущенням встановленого нормами Закону тридцятиденного строку суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 12 Закону, уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка виявила факт вчинення юридичною особою правопорушення на ринку цінних паперів, складає акт, який разом з письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов'язаними з таким правопорушенням документами протягом п'яти робочих днів подає уповноваженій особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.

Отже, як вбачається з аналізу викладених норм, рішення про застосування санкції приймається уповноваженою особою НКЦПФР, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів, протягом 30 робочих днів після отримання такою особою документів, що підтверджують факт правопорушення (акту разом із письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов'язаними з таким правопорушенням документами).

Порядок та строки розгляду НКЦПФР справ про порушення юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів визначено Правилами №1470, відповідно до п.п. 1, 2, 10 розділу IV яких, уповноважена особа при виявленні правопорушення виносить постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.

В подальшому, уповноваженою особою про вчинення правопорушення складається акт про правопорушення на ринку цінних паперів.

Акт про правопорушення на ринку цінних паперів після його складання протягом п'яти робочих днів разом з поясненнями та іншими документами справи направляється уповноваженій особі, яка правомочна розглядати справу про правопорушення, для підготовки справи до розгляду.

Відповідно до абзацу першого розділу VIII Правил №1470, уповноважена особа приймає рішення про застосування санкції протягом тридцяти робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення.

Згідно з п. 4 розділу V Правил №1470, уповноважена особа вирішує питання, передбачені у пункті 1 цього розділу, визначає дату розгляду справи про правопорушення та виносить постанову про це, яку надсилає юридичній особі, щодо якої порушено справу, не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 Закону, уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є: Голова та члени Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; уповноважені Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадові особи.

Рішенням НКЦПФР від 11 вересня 2012 року №1239 «Про надання повноважень уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку посадовим особам Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» (далі - рішення №1239) визначено уповноважених осіб НКЦПФР: надано повноваження уповноваженої особи Комісії з питань правозастосування директору Центрального територіального департаменту НКЦПФР. У разі відсутності директора Центрального територіального департаменту НКЦПФР повноваження уповноваженої особи НКЦПФР з питань правозастосування надаються особі, яка виконує його обов'язки.

Згідно з рішенням №1239, повноваження розглядати справи про правопорушення на ринку цінних паперів має директор Центрального територіального департаменту НКЦПФР, а у разі його відсутності - особа, яка виконує його обов'язки.

Отже, рішення про застосування санкції приймається уповноваженою особою НКЦПФР - директором Центрального територіального департаменту НКЦПФР протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення (акт про правопорушення на ринку цінних паперів разом з іншими документами).

Оскаржувана постанова прийнята уповноваженою особою НКЦПФР на 18-й робочий день після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення, оскільки акт про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ «Енергобанк» складено 15 жовтня 2015 року уповноваженою особою НКЦПФР - начальником управління контрольно-правової роботи. 15 жовтня 2015 року акт про правопорушення на ринку цінних паперів разом з іншими документами справи направлено уповноваженій особі НКЦПФР, яка правомочна розглядати справу про правопорушення, - директору Центрального територіального департаменту НКЦПФР.

Постановою про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 15 жовтня 2015 року ПАТ «Енергобанк» повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Постановою від 28 жовтня 2015 року провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів зупинено.

Відповідно до абзацу 3 п. 4, абзацу 2 п. 5 розділу III Правил №1470, у разі зупинення провадження у справі про правопорушення перебіг строку призупиняється з дати винесення відповідної постанови.

З дати винесення постанови про відновлення провадження у справі про правопорушення перебіг строку продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Постановою від 25 липня 2016 року провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів поновлено, а ПАТ «Енергобанк» повідомлено про дату, час та місце розгляду справи (03 серпня 2016 року).

03 серпня 2016 року уповноваженою особою НКЦПФР розглянуто справу про правопорушення на ринку цінних паперів та прийнято оскаржувану постанову.

Тобто, рішення про застосування штрафної санкції прийнято уповноваженою особою НКЦПФР в межах строку, визначеного ст. 12 Закону та розділом VIII Правил №1470, а саме протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення (акт про правопорушення на ринку цінних паперів та інші документи).

Таким чином, підсумовуючи викладені вище норми та обставини, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заявленої позивачем вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда