Справа № 740/3511/16-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/3511/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради Чернігівської області, Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання протиправними дій щодо зміни черговості забезпечення житлом та зобов'язання вчинення дій щодо зміни черговості забезпечення житлом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області, Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідачів щодо зміни черговості забезпечення житлом та зобов'язання вчинення дій щодо включення на квартирний облік у позачерговій черзі з 18 лютого 1992 року, як особу, віднесену спочатку до 2 категорії, а потім до 1 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 13 липня 1986 року по 02 серпня 1986 року, рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 18 лютого 1992 року № 35 позивач разом із родиною взятий на квартирний облік громадян, віднесених до 2 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, станом на 01 червня 2011 року позивач перебував у даному списку під №4, в подальшому рішенням виконавчого комітету від 17 червня 2011 року №267 позивача включено до списку громадян, віднесених до 1 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якому позивач станом на час подачі позову перебуває під №13; на звернення від 03 липня 2016 року щодо включення до списку у позачерговій черзі з 18 лютого 1992 року позивач отримав відмову у вчиненні даної дії, що порушує право позивача, оскільки статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи останній не позбавлений.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження, з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і закриває провадження по справі з підстав, визначених ст. 157 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідно до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, дата видачі 26 листопада 2010 року, ОСОБА_2 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, відповідно до посвідчення, дата видачі 15 листопада 2010 року, останній є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Відповідно до повідомлення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 29 серпня 2016 року позивача 18 лютого 1992 року включено до списку громадян, віднесених до 2 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якому позивач станом на 01 червня 2011 року перебував під №4.

Згідно звернення позивача від 07 червня 2011 року виконавчим комітетом 17 червня 2011 року прийнято рішення № 267, яким внесено зміни до квартоблікової справи із включенням позивача до списку громадян, віднесених до 1 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи; позивач перебуває на квартирному обліку у позачерговому списку, як особа, віднесена до 1 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалід 3 групи, під №13, у зв'язку з отриманням пільги у вигляді статусу інваліда у листопаді 2010 року.

Зазначене вище сторонами не заперечується і підтверджуються також витягом з рішення виконкому Ніжинської міської ради від 17 червня 2011 року №267, реєстром постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи громадян, віднесених до категорії 1, які перебувають на обліку для поліпшення житлових умов станом на 01 січня 2016 року по м.Ніжину, відповідно до якого позивач має №13, дата пільгової черги - 17 червня 2011 року.

За таких обставин позивач, отримавши пільгу у вигляді статусу інваліда у листопаді 2010 року, правомірно включений Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради до списку громадян, віднесених до 1 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, по даті отримання даної пільги, у зв'язку з чим дії Виконавчого комітету Ніжинської міської ради відповідають вимогам чинного законодавства, при цьому включення позивача до даної позачергової черги з 18 лютого 1992 року поза 12 осіб такої ж категорії, які перебувають у списку перед позивачем, може призвести до порушення житлового законодавства та соціальної справедливості по відношенню до сімей даних громадян, які перебувають у черзі раніше.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зверотає увагу на наступне.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на на те, що дані правовідносини є суто цивільно-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин. Публічно-правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення позивач бажає скасувати лише з однією метою, з метою поновити свої порушені права на поліпшення житлових умов, шляхом включення до списків квартирного обліку на забезпечення жилою площею, а відносини з приводу реалізації та захисту яких регулюються цивільним законодавством.

Таким чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявний спір, що виникає при врегулюванні договірних відносин, які підлягають врегулюванню на підставі норм Цивільного кодексу України, в порядку цивільного судочинства.

Отже, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, підлягає закриттю.

Слід зазначити, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Позиція суду апеляційної інстанції узгоджена з позицією, викладеною відповідно до пункту 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають керуватися тим, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Згідно з роз'ясненнями пункту 21 зазначеної постанови якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

На підставі вище зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що предметом адміністративного позову є включення до квартирного обліку позивача.

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України звернення до суду з позовом, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства має наслідком закриття провадження у справі.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, постанову - скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 січня 2017 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради Чернігівської області, Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання протиправними дій щодо зміни черговості забезпечення житлом та зобов'язання вчинення дій щодо зміни черговості забезпечення житлом - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 лютого 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.