Справа № 806/1684/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"23" лютого 2017 р. Справа № 806/1684/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників позивача: Павлова О.С., Войтенка С.В.,

представників відповідача: Синицької Н.П., Роздобурдіна Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" листопада 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" (далі - ТОВ "Укрінтрейд Полісся") звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення - рішення № від 31.08.2016.

В обґрунтування позову зазначає, що вважає дії відповідача необґрунтованими, а висновки акту перевірки - безпідставними та такими, що не відповідають встановленим законодавчим нормам в галузі обігу газів вуглеводних скраплених, встановленим нормам податкового законодавства та фактичним обставинам.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 29.07.2016, на підставі наказу № 699 від 28.07.2016 спеціалістами ГУ ДФС у Житомирській області здійснено фактичну перевірку автомобільного газозаправного пункту ТОВ "Укрінтрейд Полісся", що розташований за адресою: м.Житомир, вул.Покровська, 35.

За результатами перевірки Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом № 271/40/40306360 від 05.08.2016 (а.с. 11).

Згідно висновків акту № 271/40/40306360 від 05.08.2016, встановлено порушення вимоги п.12 ст.3 ЗУ № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями) в частині не ведення обліку товарних запасів, в порядку встановленому законодавством України, за місцем їх реалізації.

Відповідно до акту № 271/40/40306360 від 05.08.2016 перевіркою встановлено надлишки пального (скрапленого газу) в кількості 2244,65 літри на загальну суму 22 222,04 грн.

Позивач заперечень на акт № 271/40/40306360 від 05.08.2016 не подавав.

На підставі акту № 271/40/40306360 від 05.08.2016, Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 № (а.с.12), яким, відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 Податкового кодексу України та згідно з ст.20 Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" позивачу нараховані штрафні санкції за порушення податкового законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в сумі 44 444,08 грн.

Не погодившись із вказаними штрафними санкціями, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення № від 31.08.2016.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач здійснював реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, що і було зафіксовано актом перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення, а тому воно прийняте правомірно у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України, Законом України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон).

Відповідно до п.12 ст.3 Закону, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, що використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності встановлений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 року № 332 (далі - Інструкція).

Пунктом 5.2.2 Інструкції передбачено, що приймання СВГ, що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних (типова форма № 1-ТН, затверджена наказом Міністерства транспорту та Міністерства статистики України від 29.12.95 р. N 488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля") та документів про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001, з обов'язковим складанням акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою № 3-ГС (додаток 3); видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства.

В розділі 9 Інструкції зазначено:

"9.1 На АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою N14-ГС (додаток 14).

9.2 Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно:

- визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок;

- вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об'єм СВГ;

- роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну;

- передають по зміні залишок грошових коштів.

9.3 Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою № 14-ГС в двох примірниках, з яких один - з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий - залишається на АГЗС (АГЗП)."

Як вбачається з пояснень від 29.07.2016 року до акту перевірки № 271/40/40306360 від 05.08.2016 (а.с.45), наданих директором ТОВ "Укрінтрейд Полісся" Павловим О.С., останнє отримання газу на АГЗП за адресою м.Житомир вул.Покровська, 35 було 28.07.2016 в сумі 2000 л, змінні звіти за формою № 14-ГС на заправці відсутні, інші документи обліку знаходяться в бухгалтерії.

Колегія суддів наголошує, що кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою № 14-ГС другий примірник якого - залишається на АГЗС (АГЗП).

Враховуючи те, що під час перевірки позивачем не надано відповідачу доказів кількісного обліку руху СВГ на АГЗС (АГЗП), тому за результатами перевірки відповідачем зроблений правильний висновок, що позивачем порушенні вимоги п.12 ст.3 ЗУ № 265/95-ВР від 06.07.1995 (із змінами та доповненнями) в частині не ведення обліку товарних запасів, в порядку встановленому законодавством України, за місцем їх реалізації.

Згідно статті 20 даного Закону, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до акту № 271/40/40306360 від 05.08.2016 та відомості до нього про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 29.07.2016 (а.с.43-44) перевіркою встановлено надлишки пального (газу) в кількості 2244,65 літри на загальну суму 22 222,04 грн.

Пунктом 86.7 ст.86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Позивач зауважень на акт перевірки, як то передбачено ст.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, не подав.

Відповідно до ст.86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається на підставі акту перевірки з урахуванням розгляду заперечень, які в даному випадку не подавались.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач здійснював реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, і вартості не облікованих товарів за місцем реалізації та зберігання складала, що і було зафіксовано актом перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення, а тому воно прийняте правомірно у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта, що фактичні залишки газу встановлюються під час проведення інвентаризації, яка при перевірці не проводилась, і що ЗВТ (засоби вимірювальної техніки) не пройшли випробувань в метрологічній службі, а тому з їх допомогою неможливо правильно встановити наявність газу в резервуарах, то вони є необґрунтованими та не можуть свідчити про протиправність спірного рішення, оскільки:

- відповідно до ст.10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань; об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством. Діючим законодавством не передбачена обов'язковість проведення інвентаризації під час фактичної перевірки підприємства податковим органом;

- як вбачається з пунктів 4.6, 4.7 Інструкції, для забезпечення достовірності та єдності вимірювань маси СВГ повинні використовуватися засоби вимірювальної техніки, які допущені до застосування Держспоживстандартом України; не допускаються до застосування ЗВТ, які не пройшли провірку або державну метрологічну атестацію; відповідальність за комплектність та належний стан ЗВТ, до яких належать і резервуари, що оснащені рівнемірами, покладається на керівників підприємств - власників ЗВТ, які, в свою чергу, наказом призначають осіб, які здійснюватимуть щоденний контроль за ЗВТ.

Під час перевірки перевіряючими використано рівнемір відповідача, відповідальність за належний стан якого несе саме відповідач, окрім того директор ТОВ "Укрінтрейд Полісся" не робив будь-яких заяв перевіряючим про неналежний стан ЗВТ, в тому числі рівнеміра.

З урахуванням зазначених обставин справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного податкового повідомлення - рішення № від 31.08.2016 доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" вул.М.Грушевського, 14/20, офіс 118,м.Житомир,10014

3- відповідачу: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,