Справа № 2а-3125/12/1370
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Київ К/800/36633/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Загороднього А.Ф.,

Стародуба О.П.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до прокуратури Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою прокуратури Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до прокуратури Львівської області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій прокуратури Львівської області стосовно неналежного розгляду його звернення від 5 липня 2011 року щодо оскарження протиправних дій начальника відділу з питань розгляду листів та прийому громадян старшого радника юстиції прокуратури Львівської області О.Бойка та прокурора відділу з питань розгляду листів та прийому громадян молодшого радника юстиції Н.Величко та щодо невідкладного забезпечення особистого прийому прокурором Львівської області;

визнання протиправною бездіяльністю прокурора Львівської області Ковбасюка В.В., який, не зважаючи на телеграму від 5 липня 2011 року, не забезпечив можливості позивача на особистих прийомах громадян 12 липня 2011 року, 19 липня 2011 року, 2 серпня 2011 року, 9 серпня 2011 року, 16 серпня 2011 року, оскаржити незадовільні відповіді заступників прокурора;

визнання протиправною бездіяльності виконуючих обов'язки прокурора Львівської області, які, не зважаючи на телеграму від 5 липня 2011 року, не забезпечили можливості позивача на особистих прийомах громадян 26. липня 2011 року, 23 серпня 2011 року, 30 серпня 2011 року, 6 вересня 2011 року, 13 вересня 2011 року, оскаржити незадовільні відповіді заступників прокурора;

визнання протиправними дій заступника прокурора Львівської області А.Стасіва щодо неправдивого повідомлення ним у листі від 31 жовтня 2011 року № 05/2/1-377-08 про розгляд прокуратурою області у встановленому порядку телеграми від 5 липня 2011 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково, а саме:

визнано неправомірними дії прокуратури Львівської області стосовно розгляду звернення позивача від 5 липня 2011 року щодо оскарження дій начальника відділу з питань розгляду листів та прийому громадян старшого радника юстиції прокуратури Львівської області О.Бойка та прокурора відділу з питань розгляду листів та прийому громадян молодшого радника юстиції Н.Величко (вхідний № 17807 від 6 липня 2011 року), що полягають у передачі цього звернення на розгляд прокурора відділу з питань розгляду листів та прийому громадян молодшого радника юстиції Н.Величко;

зобов'язано прокуратуру Львівської області розглянути звернення позивача від 5 липня 2011 року (вхідний № 17807 від 6 липня 2011 року) та надати відповідь по суті звернення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги, відповідач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень в частині задоволених позовних вимог та прийняття нового - про відмову у задоволені позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заявник касаційної скарги стверджує, що телеграма позивача від 5 липня 2011 року не може кваліфікуватися як звернення, відтак, не може бути прийнята до розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що телеграма позивача, яка була надіслана 5 липня 2011 року, відповідає вимогам оформлення звернень, визначеним Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до статті 5 зазначеного Закону у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Як вбачається з телеграми позивача, вона містить зазначені вимоги.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Відмовляючи у розгляді телеграми, відповідачі виходили з того, що неможливо встановити авторство, оскільки телеграма не підписана позивачем.

Разом з тим, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, в телеграмі ОСОБА_4 зазначено прізвище, ім'я, по батькові та місце його проживання. Відсутність на тексті телеграми реального підпису заявника, який по технічним причинам не передається засобами зв'язку, не свідчить про те, що не встановлено авторство, і що телеграма не підписана.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки телеграма ОСОБА_4 від 5 липня 2011 року вірно кваліфікована як звернення, предметом якого є незабезпечення працівниками відділу з питань розгляду листів та прийому громадян та з інших питань особистого прийому до прокурора області, а ствердження відповідача щодо невстановлення авторства телеграми є формальною причиною для неналежного її розгляду, що порушує право позивача на звернення, передбачене законодавством.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що відповідач порушив право позивача на особисту участь при розгляді скарги останнього, а також право надати пояснення та документи, що стосуються суті даного звернення.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги правильності висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокуратури Львівської області відхилити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: В.В.Швець

А.Ф.Загородній

О.П.Стародуб