Справа № П/811/1456/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року справа № П/811/1456/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Притули К.М. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларт Груп" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аларт Груп" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправними дії ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неприйняття та не реєстрацію податкових документів, а саме податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками, направлених на реєстрацію в електронному вигляді ТОВ "Аларт Груп" (код - 40305446), а саме - податкову декларацію з податку на додану вартість з додатком за звітний період жовтень 2016 року з їх показниками та податкової накладної №1 від 31.10.2016 року з її кількісними та вартісними показниками;

зобов'язати ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві зареєструвати та врахувати прийнятими податкові документи з їх показниками, направлені на реєстрацію в електронному вигляді, ТОВ "Аларт Груп" (код - 40305446), а саме:

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість з додатком за звітний період - жовтень 2016 року зареєструвати датою 10.11.2016 року в 14:55:38 з її показниками;

- податкову накладну складену та направлену на реєстрацію ТОВ "Аларт Груп" (код - 40305446) датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме - податкову накладну №1 від 30.10.2016 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних та врахувати прийнятою протягом операційного дня - 31.10.2016 р., в її кількісних та вартісних показниках.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що такої підстави для відмови у прийнятті та реєстрації податкових накладних як "Можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності" не передбачено чинним законодавством, а тому при відсутності інших підстав для відмови у реєстрації, податкова накладна вважається такою, що зареєстрована у Єдиному державному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, тобто датою і часом її надіслання на реєстрацію.

Відповідач подав заперечення проти позову, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.68-69).

Представником позивача та відповідача надано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.4,6 ст.128 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що між ТОВ "Аларт Груп" та ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві був укладений Договір про визнання електронних документів від 29.04.2016 р. за №290420161, який згідно пояснень представника відповідача надісланий до ДПІ та позитивно оброблено (а.с.12-14).

Таким чином відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді позивача у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку.

Відповідачем не надано суду доказів припинення вказаного Договору.

З метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) позивачем було подано до єдиного вікна подання електронної звітності ДПА засобами телекомунікаційного зв'язку податкову накладну №1 від 31.10.2016 р., виписану ТОВ "Аларт Груп" (а.с. 105).

Однак, згідно квитанцій № 1 від 31.10.2016 р. документ (податкова накладна №1 від 31.10.2016 р.) була доставлена до центрального рівня ДПА України та не прийнята у зв'язку із помилкою: "Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.08 №233, а саме: . Можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності" (а.с.87).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно абз.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з абз.3-4 п.201.10 ст.201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Абз.9 п.201.10 ст.201 ПК України вказує, що якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Згідно із абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Отже, реєстрація податкової накладної в ЄРПН є обов'язком постачальника товарів чи послуг. При цьому, даному обов'язку кореспондує обов'язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку - продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із п.9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (далі - Порядок), причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Відтак, чинним законодавством визначено виключні підстави для відмови у прийнятті податкової накладної.

Натомість, у даному випадку, податкову накладну №1 від 31.10.2016 року не прийнято у зв'язку із незрозумілою помилкою: "Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності".

Суд наголошує, що в даному випадку не вказано в чому ж саме полягає порушення Інструкції від 10.04.2008 № 233. Дані відомості не вказано й у поданих до суду запереченнях.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність чітко визначених законом підстав для відмови у прийнятті та реєстрації податкової накладної №1 від 31.10.2016 р., а тому остання оформлена відповідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України. При цьому доказів, які б підтверджували, що в ЄРПН вже зареєстрована вказана податкова накладна з такими ж реквізитами або ж доказів порушення вимог щодо наявності сум податку, обчисленої відповідно п.200-1.3 ст.200-1 ПК України, відповідач суду не надав.

Також, відсутні докази того, що податкова накладна містять помилки під час її заповнення або ж докази розірвання Договору про визнання електронної звітності.

Доводи відповідача, викладені у поданому запереченні, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не слугували підставою для відмови у реєстрації податкової накладної згідно з квитанцією, а такі підстави не визначені і Порядком від 29.12.2010 р. № 1246.

Отже, суд дійшов висновку про протиправну відмову у прийнятті податкової накладної.

Щодо позовної вимоги в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії, то суд зазначає таке.

Так, ПК України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Вказана податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН впливає на правовий стан платників податків. Так, покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2013 року № 1486/12/13-13, визнання неправомірним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених у п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Отже, податкова накладна вважається прийнятою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації. Зважаючи на викладене, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог пункту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою і зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати). Застереження щодо конкретної дати, з якої податкова накладна є прийнятою і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних, поряд із визнанням протиправним власне неприйняття податкової накладної для реєстрації, є правомірним з огляду на приписи абзацу десятого частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вказане, податкові накладні вважаються прийнятими та зареєстрованими в ЄРПН у день їх фактичного надходження до центрального рівня ДПС України.

Щодо неприйняття податкових декларацій, суд зазначає наступне.

09.11.2016 р. позивачем було направлено на реєстрацію (подано) контролюючим органам в електронному вигляді в 14:55:438 звітну Податкову декларацію з податку на додану вартість за період - жовтень 2016 року з додатком №2 (а.с.103-104).

Натомість, від ДПІ надійшла квитанція №1 про відмову у їх прийнятті з підставою "можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності" , яка не передбачена чинним законодавством.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податковим кодексом України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Відповідно до п. 48.3. ст. 48 Податкового кодексу податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу, податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) органу державної податкової служби, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення органу державної податкової служби, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо орган державної податкової служби із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк (п.49.9 ст.49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

У разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу (п.49.12 ст.49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Отже, аналізуючи викладені вище положення законодавства, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації може бути лише порушення порядку її заповнення.

Представником відповідача не надано до суду доказів щодо направлення на адресу позивача повідомлень про невизнання звітністю поданих позивачем податкових декларацій, а тому, в зв'язку з протиправною відмовою, яка зазначена у квитанціях № 1, всі подані податкові документи (податкові декларації з додатками) мають бути прийнятими та зареєстрованими в день та час їх направлення на реєстрацію протягом операційного дня, із внесенням та врахуванням в інформаційних базах всіх показників визначених платником податків у поданих ним податкових документах.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно до ч. 1 ст. 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2756,00 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неприйняття та не реєстрацію податкових документів, а саме податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками, направлених на реєстрацію в електронному вигляді ТОВ "Аларт Груп" (код - 40305446), а саме - податкову декларацію з податку на додану вартість з додатком за звітний період жовтень 2016 року з їх показниками та податкової накладної №1 від 31.10.2016 року з її кількісними та вартісними показниками.

Звітну податкову декларацію з податку на додану вартість з додатком за звітний період - жовтень 2016 визнати такою, що була прийнята та зареєстрована 10.11.2016 року в 14:55:38 з її показниками

Податкову накладну №1 від 30.10.2016р, складену ТОВ "Аларт Груп" (код - 40305446) визнати такою, що була прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання - 31.10.2016 р., в її кількісних та вартісних показниках.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Присудити товариству з обмеженою відповідальністю "Аларт Груп" з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ в Дніпровському районі судовий збір в сумі 2756,00 грн.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду К.М. Притула