Справа № 425/242/17
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року Провадження №2-а/425/25/17

Справа №425/242/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Мирошникової О.Ш., за відсутністю сторін, розглянувши у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

31 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області, в якому просить суд:

-зобов'язати УПФУ у м. Рубіжному Луганської області поновити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу та сплатити заборгованість за період, починаючи з 01.03.2016 року на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше позивачем АТ «Ощадбанк»;

-визнати бездіяльність УПФУ в м. Рубіжному Луганської області щодо невиплати позивачу пенсії з березня 2016 року;

-звернути постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць;

-стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в м. Рубіжному судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що він перебуває на обліку в УПФУ в м. Рубіжному Луганської області та до лютого 2016 року отримував пенсію, яка є єдиним джерелом його існування, однак відповідач з березня 2016 року припинив виплату пенсії позивачу без повідомлення причин. Позивач зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 в якому органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому позивач отримав статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується відповідною довідкою, строк дії якої не обмежений. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії протиправною, оскільки відповідач не виплачуючи позивачу пенсію порушує його конституційні права, тому він звернувся з цим позовом до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 7).

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 70).

13.02.2017 року представник відповідача подала суду заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначає, що УПФУ в місті Рубіжному не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти них, зокрема, зазначає, що позивачу з 01.03.2016 року була припинена виплата пенсії на підставі інформації, яка надійшла від Служби безпеки України про можливо безпідставну виплату пенсії внутрішньо переміщеним особам. До 01.03.2016 року позивач отримував пенсію через КБ «Приватбанк», 01.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії з 01.03.2016 року через АТ «Ощадний банк України» та надав відповідну заяву. На виконання постанови КМУ від 08.06.2016 року № 365 відповідачем було направлено запит до Управління праці та соціального захисту населення для проведення перевірки достовірності зазначеної у заяві інформації позивачем. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 07.11.2016 року за адресою, вказаною позивачем, двері ніхто не відчинив, тому згідно з рішенням № 18 від 16.11.2016 року комісією з питань призначення (відновлення, відмовлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам позивачу відмовлено в поновленні виплат. Також, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивача скасована Управлінням праці та соціального захисту населення, тому позивач не має статусу переміщеної особи, на території підконтрольній українській владі позивач не мешкає, тому підстави поновлення йому виплати пенсії з 01.03.2016 року відсутні (а.с. 21-24).

Також, 17.02.2017 року представником відповідача було надано інформацію до справи, згідно з якою Управління не приймало рішення про припинення (призначення, поновлення) пенсії з 01.03.2016 року стосовно позивача, тому що в електронному листі головного управління ПФУ в Луганській області від 25.02.2016 року підставою призупинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, включеним до списків осіб, є з'ясування інформації щодо яких потребує перевірки обґрунтованості продовження виплати пенсії на підконтрольній території, отриманих від Служби безпеки України (а.с. 60).

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у даній справі, скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає адміністративну справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що за інформацією пенсійної справи ОСОБА_1 08.04.2008 року було призначено довічно пенсію за віком та за розпорядженням № 1759 від 19.03.2015 року його було взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Рубіжному з підстав «облік справи, призначеної в минулих роках» (а.с. 28, 41).

Згідно копії паспорту позивача, його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Згідно довідки від 27.02.2015 року № 917005101 позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради. Тимчасова адреса місця проживання позивача - АДРЕСА_2. Ця довідка була видана позивачу 27.02.2015 року, дата закінчення дії довідки не вказана (а.с. 36).

19.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Рубіжному з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просить взяти його на облік, вид пенсії - за віком (а.с. 32).

До зазначеної заяви позивачем було надано заява від 27.02.2015 року про перерахунок його пенсії на його поточний рахунок в ЛФ «Приватбанк» та він зобов'язується поновляти цю заяву щорічно. Також, він зобов'язувався з'явитися для звірки документів в УПФУ в м. Рубіжному через рік (а.с. 39).

Згідно розпорядження № 1759 від 19.03.2015 року та розпорядження на перерахунок пенсії, які прийняті УПФУ в м. Рубіжному, з 19.03.2015 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії за віком, призначеної в минулих роках та продовжено її виплату, в зв'язку з обліком справи, та взято позивача на облік в управлінні, наступний перерахунок було проведено 01.09.2015 року (а.с. 28, 41).

За інформацією Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради з 27.02.2015 року ОСОБА_1 був взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та отримав про це довідку № 917005101. 07.11.2016 року була проведена перевірка достовірності інформації про фактичне місце проживання позивача, в результаті якої був складений акт обстеження матеріально-побутових умов. Згідно інформації об'єднаного штабу ЦУ Служби безпеки України в районі проведення АТО від 04.11.2016 року ОСОБА_1 11.08.2016 року повернувся до покинутого місця постійного проживання, тому 12.01.2017 року було прийнято рішення про скасування дії довідки від 27.02.2015 року № 917005101 (а.с. 62-68).

Згідно листа начальника головного управління ПФУ ОСОБА_2 від 25.02.2016 року № 1566/02-02, який надійшов до електронної скриньки відповідача, начальникам управлінь Пенсійного фонду України в містах та районах Луганської області повідомлено про необхідність призупинення до з'ясування з 1 березня виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, включеним до списків осіб, інформація щодо яких потребує перевірки обґрунтованості продовження виплати пенсії на підконтрольній території, отриманих від Служби безпеки України (а.с. 61).

В запереченнях представник відповідача посилається на лист Міністерства соціальної політики України від 16.02.2016 року № 672/8/10-16/081 «Про посилення контролю щодо обліку внутрішньо переміщених осіб», згідно з яким з метою забезпечення дієвого контролю в системі обліку внутрішньо переміщених осіб та здійснення соціальних виплат необхідно забезпечити належне реагування на інформацію, яка надходить від органів МВС, Нацполіції, СБУ, Держприкордонслужби тощо. З метою виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції» соціальні виплати особі щодо якої отримана інформація мають бути тимчасово призупинені, до надходження відповідних відомостей від органів Державної міграційної служби, або підтвердження особою факту проживання за місцем проведення виплат (а.с. 50).

Тому, з метою посилення контролю в системі обліку внутрішньо переміщених осіб та на підставі інформації, яка надійшла від Служби Безпеки України про можливо безпідставну виплату пенсій внутрішньо переміщеним особам, щодо яких потребує перевірка обґрунтованості продовження виплати пенсії на підконтрольній Україні території, виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року була призупинена.

Як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_1 з 01.03.2016 року УПФУ в м. Рубіжному було призупинено виплату пенсії як внутрішньо переміщеній особі, що визнано представником відповідача у письмових запереченнях та додатковій інформації (21-24, 60).

10.08.2016 року позивач особисто звернувся до відповідача із заявою про поновлення йому виплати пенсії через відділення АТ «Ощадний банк України» з 1 березня 2016 року, виплата якої була призупинена. Ця заява була отримана відповідачем 10.08.2016 року, що підтверджується відповідними відмітками на заяві. З банку також до пенсійної справи було надано заяву про наявність у ОСОБА_1 відкритого рахунку для зарахування йому пенсії (а.с. 44, 49).

Доказів про повідомлення позивача про підстави припинення йому виплати пенсії чи відмову в поновленні виплати пенсії за заявою позивача від 10.08.2016 року відповідачем до справи не надано.

Також, відповідач посилається на те, що за їх запитом Управлінням праці та соціального населення Рубіжанської міської ради було проведено перевірку фактичного місця проживання позивача, за результатами якої 07.11.2016 року складено акт. Згідно цього акту за адресою фактичного місця проживання/перебування позивача двері ніхто не відчинив, залишено повідомлення. Зі слів мешканців будинку ця кімната винаймається особами, які приїздять у відрядження (а.с. 43, 66).

Згідно рішення № 18 від 16.11.2016 року комісія при виконавчому комітеті Рубіжанської міської ради відмовила ОСОБА_1 в призначенні (відновленні, відмовленні) соціальних виплат (а.с. 42).

Управлінням праці та соціального захисту населення постановлено рішення № 9/165 від 12.01.2017 року, яким скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.02.2015 року № 917005101 ОСОБА_1, в зв'язку з поверненням до покинутого місця постійного проживання. Підставою прийняття цього рішення зазначено п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та п. 7-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (а.с. 68).

Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Судом встановлено, що при постановленні на облік позивача до УПФУ ним було надано довідку від 27.02.2015 року № 917005101, згідно якої позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, тимчасова адреса місця проживання позивача - АДРЕСА_2, строку дії довідки встановлено не було (а.с. 36).

За рішенням Управління праці та соціального захисту населення від 12.01.2017 року дія довідки про взяття на облік позивача як внутрішньо переміщеної особи від 27.02.2015 року скасована (а.с. 68).

Отже, судом встановлено, що позивач з 27.02.2015 року набув статусу внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 917005101, дія якої була скасована лише 12.01.2017 року з підстав п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» - особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1)якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2)на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3)у разі смерті пенсіонера;

4)у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5)в інших випадках, передбачених законом.

Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чітко встановлено, що виплата пенсії припиняється тільки за рішеннями двох суб'єктів - територіального органу ПФУ або суду та лише з підстав, визначених у цій статті.

За ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до суб'єктів системи пенсійного забезпечення в України не належать ані Служба безпеки України, ані виконавчі комітети органів місцевого самоврядування.

Тому, суд вказує, що «інформація, яка надійшла від Служби безпеки України про можливо безпідставну виплату пенсії» або «рішення засідання комісії при виконавчому комітеті» не можуть бути підставами для припинення пенсій особі, в тому числі й з тих причин, що ці рішення про припинення винесені не територіальним органом ПФУ або судом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що УПФУ в м Рубіжному не приймало жодних рішень про припинення (призначення, поновлення) виплати пенсії позивачу з 01.03.2016 року, що визнається у запереченнях та додатковій інформації представником відповідача та підтверджується копією пенсійної справи позивача (а.с. 21-24, 60).

Таким чином, суд вважає, що на час припинення відповідачем виплати пенсії позивачу - 01.03.2016 року були відсутні, встановлені ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для такого припинення.

Також, не встановлено судом при розгляді справи наявності й інших випадків, передбачених законом - за п. 5 ч. 1 ст. 49 зазначеного Закону, які можуть бути підставами для припинення пенсії позивачу.

Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі:

1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати;

2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї;

3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат;

4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;

5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Саме на цей Порядок представник відповідача послалася в своїх запереченнях, як на підставу призупинення виплати пенсії позивачу, також додатково представник відповідача зазначила про надходження до управління листа Міністерства соціальної політики України від 16.02.2016 року № 672/8/10-16/1081, електронного листа Головного Управління ПФУ від 25.02.2016 року № 1566/02-02 та рішення комісії при виконавчому комітеті від 16.11.2016 року.

Суд відхиляє ці доводи представника відповідача щодо підстав призупинення пенсії позивачу, оскільки припинення виплати пенсії позивачу відбулося 01.03.2016 року, тобто до прийняття постанови Кабінетом Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365 та з підстав, не передбачених у статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Іншими словами, на час припинення виплати пенсії позивачу - 01.03.2016 року Постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 не існувало.

Також, зазначені листи Міністерства соціальної політики України від 16.02.2016 року № 672/8/10-16/081 та Головного Управління ПФУ від 25.02.2016 року № 1566/02-02 не є нормативно-правовими актами, на підставі яких можливо припинити виплату пенсії позивачу.

Що стосується рішення № 18 від 16.11.2016 року засідання комісії з питань призначення (відновлення, відмовлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Рубіжанської міської ради, суд вважає, що воно також не є підставою для припинення виплати пенсії позивачу відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Щодо скасування 12.01.2017 року дії довідки № 917005101 від 27.02.2015 року позивача, суд зазначає, що всі наступні після цього скасування рішення відповідних органів повинні бути прийняті виключно з підстав, у спосіб та строки, які передбачені законами України.

Отже, суд дійшов висновку, що на час припинення пенсії позивачу 01.03.2016 року не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для такого припинення, тому дії відповідача щодо невиплати пенсії позивачу є протиправними, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу з 01.03.2016 року представником відповідача до справи не надано.

В зв'язку з чим суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу належної йому пенсії з 01.03.2016 року за відсутності відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії - є протиправною, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому зокрема статтею 46 цього Закону.

Відповідно ч. 2 ст. 46 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Оскільки судом встановлено, що невиплата пенсії відповідачем позивачу з 01.03.2016 року є протиправною, тому слід задовольнити вимоги позивача про зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.03.2016 року, із зобов'язанням відповідача виплатити нараховані позивачу суми пенсії за минулий час без обмежень будь-яким строком.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до суду не пропущений позивачем, оскільки позивач звернувся до відповідача 10.08.2016 року з заявою про відновлення пенсії, а до суду 31.01.2017 року. Також, за ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія, яка не отримана з вини органу ПФУ виплачується за минулий час без обмежень будь-яким строком. Також, доказів повідомлення позивача про припинення чи призупинення йому пенсії відповідачем до справи не надано.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю та визнати протиправною бездіяльність УПФУ у місті Рубіжному щодо невиплати пенсії позивачу з 01.03.2016 року та зобов'язати УПФУ у місті Рубіжному здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 березня 2016 рокуза минулий час.

В зв'язку з задоволенням позову, згідно ст. 94 КАС України суд присуджує судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області на користь позивача.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що роботу Донецького апеляційного адміністративного суду відновлено у місті Краматорську Донецької області (місцезнаходження суду: 84301, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Марата, 15, будівля Художньої школи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області щодо невиплати з 01 березня 2016 року пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3; місце проживання: АДРЕСА_4; іпн НОМЕР_1).

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області з 01 березня 2016 року відновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3; місце проживання: АДРЕСА_4; іпн НОМЕР_1).

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3; місце проживання: АДРЕСА_4; іпн НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області (місце знаходження: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Володимирська, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи 21792436) .

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова