Справа № 808/3817/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року 10 год 40 хв.Справа № 808/3817/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат» (далі іменується - позивач) звернулось із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2016 № , винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагента - ТОВ «Крона трейд» не може бути безумовною підставою для визначення податкових зобов'язань товариству без належних доказів причетності позивача до цих правопорушень. Стверджує, що товариством під час перевірки надані всі необхідні первинні бухгалтерські документи, що підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ, а також документальні підтвердження отримання, транспортування та використання у власній господарській діяльності придбаного вугілля. У зв'язку із викладеним, вважає що висновки контролюючого органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства щодо суми бюджетного відшкодування у сумі 1 167 180 грн. за квітень-липень 2016 року по взаємовідносинах з ТОВ «Крона трейд» мають характер припущень та є необґрунтованими, а тому просить суд визнати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2016 № протиправним та скасувати його.

Представник позивача у поданих через канцелярію суду 15.02.2017 вх. № 4337 додаткових письмових поясненнях просить суд розглянути справу без його участі. Адміністративний позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 17.01.2017 вих. № 789/2810-47-05 посилається на те, що при проведені контролюючим органом перевірки встановлено неправомірність формування ПАТ «Запоріжабразив» податкового кредиту з ПДВ квітня-липня 2016 року у розмірі 1 167 180 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Крона трейд». Вказує, що в результаті аналізу податкової звітності ТОВ «Крона трейд» податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що товариство не є виробником продукції, гне відображало придбання аналогічних товарів, реалізованих в подальшому позивачу, у своїх постачальників, в свою чергу останніми така продукція самостійно не виготовлялась, не придбавалась по всьому ланцюгу постачання. Зазначає, що надані до перевірки товариством первинні документи, не є достатніми доказами фактичного виконання спірних поставок, оскільки господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими схемами штучного руху товарів постачальниками свідчить про безтоварність операцій, які підлягали перевірці, що виключає правомірність їх відображення в податковому обліку ПАТ «Запоріжабразив». На підставі викладеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Клопотанням від 16.02.2017 вх. № 4489 представник Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС просить розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження подали всі особи, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

У період з 27.10.2016 року по 09.11.2016 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ ДФС (далі - податковий орган, СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» (далі - комбінат, ПАТ «Запоріжабразив») з питань правильності відображення в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Крона трейд» за квітень-липень 2016 року.

За результатами перевірки податковим органом 16.11.2016 року складено акт за № 110/28-04-41-02/00222226.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Запоріжабразив» пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192; абз. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198; п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 5 розділу ІІІ, пп. 1, пп. 3 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 року № 21, зареєстрованого в Мін'юсті України 29.01.2016 за № 159/28289), в результаті чого товариством завищено суму бюджетного відшкодування у сумі 1 167 180 грн., у тому числі: квітень 2016 року - 294 011 грн., травень 2016 року - 313 664 грн., червень 2016 року - 322 314 грн., липень 2016 року - 237 191 грн.».

ПАТ «Запоріжабразив» не погодившись з висновками акту перевірки подало письмові заперечення (№ 14/2840 від 23.11.2016).

СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі листом № 1462/10/28-04-41-02 від 30.11.2016 повідомило ПАТ «Запоріжабразив», що за результатами розгляду - заперечення залишені без задоволення, а висновки Акту перевірки № 110/28-04-41-02/00222226 без змін.

05.12.2016 СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі, на підставі Акта перевірки № 110/28-04-41-02/00222226, прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (відшкодованого на дату складання ППР-а) з податку на додану вартість на суму 1 167 180,00 грн. та нараховано штрафні санкції - 291 795,00 грн., а саме:

- за квітень 2016 року по декларації № від 19.05.2016 зменшено 294 011,00 грн., штрафні санкції - 73 502,75 грн.;

- за травень 2016 року по декларації № від 17.06.2016 зменшено 313 664,00 грн., штрафні санкції - 78 416,00 грн.;

- за червень 2016 року по декларації № від 20.07.2016 зменшено 322 314,00 грн., штрафні санкції - 80 578,50 грн.;

- за липень 2016 року по декларації № від 19.08.2016 зменшено 237 191,00 грн., штрафні санкції - 59 297,75 грн.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення форми «В1» № від 05.12.2016 ПАТ «Запоріжабразив» звернулось до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 розділу V ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, датою виникнення права платника податку на формування податкового кредиту відповідно до пункту 198.2 статті 198 розділу V Кодексу вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Платник податків не має права відносити до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеним цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

Отже, аналіз вищевказаних норм податкового законодавства свідчить про те, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в я кому відбулося придбання товарів (робіт/послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинно бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Так, судом встановлено, що 02.07.2015 між ТОВ «Крона трейд» (Постачальник) та ПАТ «Запоріжабразив» (Покупець) укладено договір поставки № 1205/002, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію по маркувальному складу, цінам та у кількості, зазначених у Специфікаціях до Договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що датою поставки (передачі) Вугілля від Постачальника до Покупця вважається дата календарного штемпелю залізничної станції прибуття на залізничній накладній. Сторонами оговорено, що право власності на Вугілля переходить від Постачальника до Покупця з моменту (дати) поставки Вугілля.

На виконання умов Договору сторонами укладено наступні специфікації: № 1 від 23.02.2016 на 5 000 т. на суму 12 816 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 2 136 000,00 грн.; № 2 від 24.06.2016 на 630 т. на суму 1 459 080,00 грн., у т.ч. ПДВ - 243 180,00 грн.; № 3 від 12.07.2016 на 2 000 т. на суму 4 632 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 722 000,00 грн.

ТОВ «Крона трейд» на адресу ПАТ «Запоріжабразив» виписано наступні податкові накладні: № 7 від 21.04.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) на загальну суму 878 769,30 грн., у т.ч. ПДВ 146 461,55 грн.; № 8 від 22.04.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) на загальну суму 885 296,77 грн., у т.ч. ПДВ 147 549,46 грн.; № 2 від 13.05.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) на загальну суму 981 984,07 грн., у т.ч. ПДВ 163 664,01 грн.; № 5 від 17.05.2016 (вугілля АС) на суму 900 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 150 000,00 грн.; № 3 від 08.06.2016 (вугілля АС) на суму 1 000 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 166 666,67 грн.; № 4 від 09.06.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) на загальну суму 933 883,06 грн., у т.ч. ПДВ 155 647,18 грн.; № 6 від 27.06.2016 (послуги з організації залізничних перевезень) на суму 145 180,08 грн., у т.ч. ПДВ 24 196,68 грн.; № 4 від 08.07.2016 (вугілля АС) на суму 723 148,28 грн., у т.ч. ПДВ 120 524,71 грн.; № 7 від 15.07.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) на загальну суму 700 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 116 666,67 грн.; розрахунок коригування до податкової накладної від 15.07.2016 № 7, у якому зазначено, що помилково вдруге вказана сума зобов'язань за послуги з організації залізничних перевезень - загальна сума зобов'язань зменшена «-» 145 180,08 грн., у т.ч. ПДВ 24 196,68 грн.

Здійснення господарської операції оформлено рахунками-фактурами, видатковими накладними та платіжними дорученнями: рахунки-фактури № СФ-0000011 від 14.04.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) 878 769,30 грн., у т.ч. ПДВ 146 461,55 грн.; № СФ-0000012 від 15.04.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) 885 296,77 грн., у т.ч. ПДВ 147 549,46 грн.; видаткові накладні від 14.04.2016 року № РН-0000011 на загальну суму 878 769,30 грн., у т.ч. ПДВ 146 461,55 грн.; від 15.04.2016 року № РН-0000012 на загальну суму 885 296,77 грн., у т.ч. ПДВ 147 549,46 грн.

платіжні доручення № 18255 від 20.04.2016 року на суму 885 296,77 грн. (проведено банком 22.04.2016), № 18256 від 20.04.2016 року на суму 878 769,30 грн.(проведено банком 21.04.2016); рахунок-фактура № СФ-0000015 від 27.04.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) 1 881 984,07 грн., у т.ч. ПДВ 313 664,01 грн.; видаткова накладна від 26.04.2016 року № РН-0000015 на загальну суму 1 881 984,07 грн., у т.ч. ПДВ 313 664,01 грн.; платіжні доручення № 18708 від 12.05.2016 на суму 981 984,07 грн. (проведено банком 13.05.2016), № 18770 від 13.05.2016 року на суму 900 000,00 грн.(проведено банком 17.05.2016); рахунок-фактура № СФ-0000016 від 23.05.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) 1 933 883,06 грн., у т.ч. ПДВ 322 313,84 грн.; видаткові накладні від 27.05.2016 року № РН-0000017 на загальну суму 1 740 368,42 грн., у т.ч. ПДВ 290 061,40 грн.; від 29.05.2016 року № РН-0000018 на загальну суму 193 514,64 грн., у т.ч. ПДВ 32 252,44 грн.; платіжні доручення № 19415 від 08.06.2016 на суму 1 000 000,00 грн., № 19437 від 08.06.2016 року на суму 933 883,06 грн.(проведено банком 09.06.2016); рахунок-фактура № СФ-0000018 від 27.06.2016 (вугілля АС, послуги з організації залізничних перевезень) 1 423 148,28 грн., у т.ч. ПДВ 237 191,38 грн.; видаткова накладна від 27.06.2016 року № РН-0000019 на загальну суму 1 277 968,20 грн., у т.ч. ПДВ 212 994,70 грн.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 від 27.06.2016 року на загальну суму 145 180,08 грн., у т.ч. ПДВ 24 196,68 грн.; платіжні доручення № 20072 від 07.07.2016 на суму 700 000,00 грн.(проведено банком 15.07.2016), № 20107 від 08.07.2016 року на суму 723 148,28 грн.

Також слід зазначити, що згідно з п. 5.3 Договору № 1205/002 від 02.07.2015 визначено, що «у разі невідповідності якісних показників вугілля розрахунковим нормам, зазначеним у відповідних Специфікаціях, сторони розраховують розрахунки за вугілля із врахуванням наступних знижок до ціни, зазначеної у Специфікації до Договору, на підставі даних, отриманих від хімлабораторії Покупця: по золі - за кожний відсоток перевищення - 2,5% знижки від вартості однієї тони вугілля; за масовою долею вологості - за кожний відсоток перевищення - 1,3% знижки від вартості однієї тони вугілля».

ПАТ «Запоріжабразив», на підставі зазначеного пункту Договору, після отримання товару, звертався із листами до ТОВ «Крона трейд» з проханням провести перерахунок ціни товару. Зокрема, листом ТОВ «Крона трейд» від 18.04.2016 № 07/04 встановлено 2 331,23 грн. з ПДВ за 1 тону вугілля; листом ТОВ «Крона трейд» від 27.04.2016 № 17/04 встановлено 2 484,25 грн. з ПДВ за 1 тону вугілля; листом ТОВ «Крона трейд» від 31.05.2016 № 31/05-07 встановлено 2 105,56 грн. без ПДВ за 1 тону вугілля; листом ТОВ «Крона трейд» від 28.06.2016 № 28/06-02 встановлено 1 745,00 грн. без ПДВ за 1 тону вугілля.

ПАТ «Запоріжабразив» оприбутковано придбані ТМЦ (вугілля), що підтверджується:

-прибутковими ордерами: № 46 від 14.04.2016 кількістю 343,0 т., № 47 від 15.04.2016 кількістю 348,96 т., № 60 від 26.04.2016 кількістю 701,0 т., № 82 від 27.05.2016 кількістю 696,26 т., № 106 від 04.07.2016 кількістю 67,8 т., № 107 від 04.07.2016 кількістю 205,5 т., № 108 від 04.07.2016 кількістю 337,0 т.;

-вимогами на відпуск матеріалів у виробництво: № 62 від 29.04.2016 року - відпущено 1 392,96 т., № 63 від 27.05.2016 року - відпущено 975,75 т., № 76 від 29.07.2016 року - відпущено 748,8 т.;

-та журналом обліку прибувших вантажів.

Також, ПАТ «Запоріжабразив» надані залізничні накладні, якими підтверджується факт транспортування вугілля: № 53423646 від 12.04.2016 року із відомістю вагонів, № 53428942 від 13.04.2016 року із відомістю вагонів, № 53685954 від 23.04.2016 року із відомістю вагонів, № 48394423 від 23.05.2016 року із відомістю вагонів, № 49027469 від 24.06.2016 року із відомістю вагонів, № 49027626 від 24.06.2016 року із відомістю вагонів, № 49012024 від 25.06.2016 року із відомістю вагонів.

У наступних графах накладних зазначено, зокрема, що:

4 Одержувач - ПАО «Запорожский абразивный комбинат» код 00222226;

10 Станція та залізниця призначення - Передаточна, Приднепровськая ж/д;

16 Станція та залізниця відправлення - Новогродовка, Донецкая ж/д; Красный Лиман, Донецкая ж/д;

20 Найменування вантажу -Антрацит АС; Антрацит вугілля кам'яне АС; Антрацит вугілля кам'яне АМ; Антрацит вугілля марки АС.

Разом із тим, необхідно зазначити, що графи 30-49, 51, 52, 54, 56, 57 накладної заповнюються лише службовою особою Української залізниці, яка виконує свої посадові обов'язки, відповідно залізничного законодавства України.

У відповідності до Статуту залізниць України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 977 від 25.11.2015 року) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 1.1. «Правил оформлення перевізних документів» затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 року № 138), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил)…

Згідно з 1.6. Правил, перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції…

Відтак, суд вважає, що надані ПАТ «Запоріжабразив» до перевірки накладні із відомостями вагонів відповідають встановленим Правилами формам та є належними первинними документами, які підтверджують факт транспортування вугілля, згідно з вимогами Договору № 1205/002 від 02.07.2015.

Крім того, ПАТ «Запоріжабразив» до перевірки надано наступні документи, які містять показники якості вугілля АС (до 20 мм): сертифікат випробувань від 23.04.2016 року, Інколабс сервісез Україна, антрациту у кількості 699,3 т., станція Красний лиман, Донецької ж/д. Загальна вологість 8,5 %, зольність 8,7 % та 9,8 %; сертифікат випробувань від 23.05.2016 року, Інколабс сервісез Україна, антрациту у кількості 699,5 т., станція Красний лиман, Донецької ж/д. Загальна вологість 6,9 %, зольність 7,9 % та 8,5 %; посвідчення № 2 від 12.04.2016 року, лабораторія ТОВ «Промекосервіс ЛТД» (код 36679982, адреса: м. Київ, вул. Сурікова, б. 3, оф. 6), станція відправлення Новогродівка, вугілля АС 0-20, 10 вагонів, зола 9 % , вологість 6 %; посвідчення № 5 від 24.06.2016 року, лабораторія ТОВ «Промекосервіс ЛТД» станція відправлення Красний лиман Донецької ж/д, вугілля АС 0-20, вага 620,05 т., 9 вагонів, зола 10 %, вологість 8 %.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Слід зазначити, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права. Достовірних, належних і переконливих доказів, що первинні документи і податкова звітність ПАТ «Запоріжабразив» є дефектними або підробленими та містять неправдиву, недостовірну інформацію перевіряючими в акті перевірки не наведено.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі і за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. А вищезазначені господарські операції призвели до істотних змін у структурі активів і зобов'язань позивача.

Таким чином, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують наявність витрат на придбання робіт та послуг, а відповідно і правомірність декларування суми податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Крона трейд».

В свою чергу посилання податкового органу на недоведеність факту постачання та придбання позивачем товару, у зв'язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання, на думку суду, протиричить принципу індивідуальної відповідальності, закріплений ст. 61 Конституції України.

Постановою Верховного Суду України від 11.01.2011 у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ встановлено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримання позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів, щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагента, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки, контролюючого органу про порушення платником податків пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192; абз. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198; п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 5 розділу ІІІ, пп. 1, пп. 3 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 року № 21, зареєстрованого в Мін'юсті України 29.01.2016 за № 159/28289), тому податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС від 05.12.2016 № слід визнати протиправним та скасувати.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС від 05.12.2016 № про зменшення ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1 167 180,00 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 291 795,00 грн.

Присудити на користь ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» (69014, м. Запоріжжя, вул.. Димитрова, буд. 44, ) судовий збір в розмірі 21 884 (двадцять одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 63 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190а, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя М.С. Лазаренко