Справа № 826/23733/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року, ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить, з урахуванням змін та уточнень до позовної заяви: визнати неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві з включення позивача у Державний реєстр фізичних осіб-платників податків і скасування обліку за раніше встановленою формою обліку; визнати неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві з відмови поставити відмітку в паспорт позивача про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера і скасування права на облік за раніше встановленою формою обліку; визнати неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві з відмови у обліку за раніше встановленою формою обліку по її заяві від 21.03.2015 р.; зобов'язати Голосіївську ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві обліковувати позивача як платника податків за раніше встановленою формою обліку по її заяві в довільній формі; зобов'язати Голосіївську ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві поставити відмітку в паспорт позивача про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, надати довідку про це; визнати неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві із збирання, обробки, зберігання, використання і т.п інформації щодо позивача у ДРФО, включаючи номер ДРФО і дату його реєстрації, з порушенням порядку реєстрації у ДРФО; зобов'язати Голосіївську ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві вилучити з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку та його окремого реєстру інформацію щодо ідентифікаційного (чи реєстраційного) номера, що їй присвоєний, згідно повідомлень Голосіївської ДПІ, незалежно від дати присвоєння щодо фізичної особи з прізвищем, ім'ям, по батькові, адресою проживання у реєстраційних даних «ОСОБА_2»; АДРЕСА_1» як недостовірну.

Позовні вимоги мотивовано неправомірними діями відповідача щодо невиключення ОСОБА_2 із Державного реєстру фізичних осіб-платників податку, зокрема, її ідентифікаційного номеру.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 21.03.2015 р. позивач звернулась до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві із заявою, в якій просила взяти її на облік як платника податків без реєстраційного номера облікової картки за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією та номером паспорта, без включення в окремий реєстр Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, поставити штамп в паспорт про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Облікову картку за формою №1ДР на присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів, реєстраційного номера облікової картки платника податків не заповнювала, документи про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів, реєстраційного номера облікової картки не отримувала.

За результатом розгляду заяви позивача, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві листами від 10.03.2015 р. № 994/Б/26-50-11-04-11, від 07.04.2015 р. № 1048/Б/26-50-11-04-11 відмовила позивачу у задоволенні її заяви.

Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача стало те, що позивачем не дотримано положень п. п. 1, 2, 8 р. VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків від 10.12.2013 р. № 779, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.12.2013 р. за № 2211/24743, позаяк нею для відмови від реєстраційного номера облікової картки не було особисто подано контролюючому органу повідомлення за формою №1П та обліку в окремому реєстрі Державного реєстру.

Позивач не погоджуючись із прийнятими рішеннями, звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, до 01 січня 2011 року діяв Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22.12.1994 року (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до статті 1 якого для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Згідно із статтею 5 цього ж Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» втратив чинність 01 січня 2011 року, разом з набранням чинності Податковим кодексом України, яким на даний час регулюється порядок обліку платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до п. 63.2 ст. 63 Податкового кодексу України передбачено, що взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Відповідно до пункту 63.6 зазначеної статті , облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом п. 63.7 ст. 63 Податкового кодексу України контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, патентах, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому. Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 70.1 ст. 70 Податкового кодексу України визначено, що облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Згідно із п.70.5 ст. 70 цього ж Кодексу фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об'єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків (п. 70.12 статті 70 ПК України).

Так, зокрема, Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженогонаказом Міністерства доходів і зборів від 10.12.2013 року № 779 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.12.2013 року за № 221/24743) визначаються, порядок та процедура обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта; внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта (пункт 4 Положення), а також форми облікової картки фізичної особи - платника податків (далі - Облікова картка), повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) (далі - Повідомлення) (пункт 5 Положення).

Пунктом 1 розділу ІІ вказаного Положення передбачено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Відповідно до пункту 1 розділу IV цього ж Положення Державний реєстр фізичних осіб - платників податків формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Складовою частиною Державного реєстру є окремий реєстр Державного реєстру, до якого вноситься інформація про фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Згідно із пунктами 1, 2, 8 розділу VІІІ вказаного Положення фізична особа, яка раніше не подавала Облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта. Взяття на облік фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється протягом п'яти робочих днів від дня подання до контролюючого органу Повідомлення.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що реалізація права фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, можлива лише за умови активних дій зі сторони такого платника податків та у порядку, визначеному законом.

Отже, наведеними вище нормативними актами чітко визначено порядок та процедуру обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зокрема, необхідною передумовою для такого обліку є особиста подача особою заяви форми №1П про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та пред'явлення паспорту громадянина України.

Щодо неодноразових звернень позивача до ДПІ у Голосіївському районі м.Києва з приводу відмови від ідентифікаційного номеру, надаючи правову оцінку колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, листом від 02.03.2006 р. № 200/5/26-123 ДПІ у Голосіївському районі м.Києва повідомило позивача про те, що їй була видана довідка Ф.В3, з якою вона повинна звернутися в органи внутрішніх справ для отримання відмітки в паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Після отримання відмітки в паспорті інформація стосовно неї з Державного реєстру фізичних осіб видалиться.

Листом від 10.03.2006 р. № 230/Б/29-123 ДПІ у Голосіївському районі м.Києва повідомила позивача про те, що 27.02.2006 р. їй було надіслано лист з роз'ясненням дій для внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера.

Листом від 18.09.2007 р. № 5226/5/29-207 ДПІ у Шевченківському районі м.Києва повідомила позивача про те, що довідка з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 або дублікати або картки про присвоєння ідентифікаційного номеру в період з 1997 року по 2007 рік не видавалась.

Згідно довідки Державної податкової адміністрації України від 26.04.2006 р. № 2515/Б/29-3015 датою присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 ОСОБА_1 є 23.12.1997 р.

З листа ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 24.12.2013 р. № 66/ЗПІ/26-50-11-01-09 позивачу стало відомо, що відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб у ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, вона зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 23.12.1997 року з подачі підприємства Астрономічна обсерваторія Київського університету. Згідно журналу реєстрації видачі довідок ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, довідка за формою В3 їй не видавалась.

Листом від 23.01.2014 р. № 52/26-50-11-02-12 ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві позивачу було відмовлено у розгляді листа від 30.12.2013 р. № 7823/Б у зв'язку із тим, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того же громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Таким чином на неодноразові звернення позивача, відповідачем було надано відповідь про необхідність подання заяви встановленого зразка форми №1П та паспорту громадянина України як того вимагають норми Положення № 779 з метою її реєстрації як особи, яка за своїми релігійними переконаннями відмовляється від реєстраційного номеру.

Між тим, як встановлено та не заперечується позивачем, заява встановленого зразка форми № 1П про відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків позивачем не подавалася.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Положенням № 779 передбачена обов'язкова форма заяви про відмову від реєстраційного номеру, а тому її посилання на те, що її заява була складена в довільній формі, суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону.

Враховуючи, що позивачем під час звернення до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві не було дотримано положень п. п. 1, 2, 8 р. VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків від 10.12.2013 р. № 779, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, у зв'язку із чим суд вважає необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві з відмови поставити відмітку в паспорт позивача про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера і скасування права на облік за раніше встановленою формою обліку; визнання неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві з відмови у обліку за раніше встановленою формою обліку по її заяві від 21.03.2015 р.; визнання неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві із збирання, обробки, зберігання, використання і т.п інформації щодо позивача у ДРФО, включаючи номер ДРФО і дату його реєстрації, з порушенням порядку реєстрації у ДРФО, а тому в їх задоволенні відмовляє.

Оскільки позовні вимоги в частині зобов'язання Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві обліковувати позивача як платника податків за раніше встановленою формою обліку по її заяві в довільній формі; зобов'язання Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві поставити відмітку в паспорт позивача про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, надати довідку про це є похідними, то в їх задоволенні слід також відмовити.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірними дії Голосіївської ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві з включення позивача у Державний реєстр фізичних осіб-платників податків і скасування обліку за раніше встановленою формою обліку, оскільки таке включення відбулося з подачі підприємства Астрономічна обсерваторія Київського університету, з яким позивач перебувала в трудових відносинах, у зв'язку із чим підприємство було зобов'язано звітувати щодо найманих працівників до контролюючих органів та під час подачі звітності вказувати їх ідентифікаційний номер.

Враховуючи те, що Податковим кодексом України, який на даний час регулює спірні правовідносини, не передбачено можливості виключення або невнесення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у випадку, якщо через свої релігійні переконання такі особи відмовляються від прийняття реєстраційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині зобов'язати Голосіївську ДПІ ГУ ДФС України у м.Києві вилучити з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку та його окремого реєстру інформацію щодо ідентифікаційного (чи реєстраційного) номера, що їй присвоєний, згідно повідомлень Голосіївської ДПІ, незалежно від дати присвоєння щодо фізичної особи з прізвищем, ім'ям, по батькові, адресою проживання у реєстраційних даних «ОСОБА_2»; АДРЕСА_1» як недостовірну також задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку щодо відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 лютого 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.