Справа № 607/11789/16-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2017 Справа №607/11789/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суду із адміністративним позовом, у якому заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 260209 від 7 жовтня 2016 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 пояснив, що реєстраційний документ на транспортний засіб, яким він керував, у нього був, а на острівок безпеки він заїхав, аби випити ліки, оскільки у нього хворе серце. Окрім цього, зазначає, що вказана постанова підлягає скасування, оскільки всупереч вимогам закону: протокол про адміністративне правопорушення на місці події не складався, хоча факт проступку він заперечував; спірна постанова винесена на місці вчинення правопорушення.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Тернополі ОСОБА_2 (далі - представник відповідача) у судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила, вказала, що постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства і підстав для її скасування немає.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне:

згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 260209 від 7 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 7 жовтня 2016 року о 21 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, н.з. ВО 4711 АВ, в м. Тернопіль, не виконав вимоги горизонтальної розмітки 1.1, а також, під час перевірки не предявив реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.п. 1.1, 2.1 б ПДР.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.1 б ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб /для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон/.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса /договору/ обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /страхового сертифіката «Зелена картка»/.

Викладаючи суть адміністративного правопорушення та описуючи обставини, установлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 б ПДР, тобто не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, однак, як вбачається з наданих представником відповідача та оглянутих у судовому засіданні матеріалів відеофіксації позивач мав при стобі такий документ та продемонстрував його працівникам поліції /зафіксовано на файлі під назвою «.mov», 00:08:39 00:08:58 час запису/.

За будь-які інші адміністративні правопорушення, в тому числі за порушення вимог п. 1.1. ПДР, ОСОБА_1 спірною постановою до відповідальності не притягнено.

Окрім цього, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган /посадова особа/ виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема, місце вчинення адміністративного правопорушення.

В порушення вказаної вимоги закону, у спірній постанові належним чином не зазначено місце вчинення інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного проступку. Так, у ній вказано лише місто, де мали місце події без подальшої конкретизації /вулиці тощо/.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

За даних обставин, враховуючи що судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу усі інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 94, 122, 158 - 163, 1712 КАС України, ч. 1 ст. 126, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 293 КУпАП, п.п. 1.1, 2.1 б ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., суд,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 260209 від 7 жовтня 2017 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_4