Справа № 693/983/16-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 693/983/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шимчик Р.В. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області на постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій про відмову у перерахунку розміру пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі про визнання неправомірними дій про відмову в перерахунку розміру пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату грошових коштів.

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16 січня 2017 року, визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області щодо відмови в здійсненні перерахунку призначеної ОСОБА_2, пенсії державного службовця, з урахуванням призначеного розміру 80 % заробітної плати, згідно з наданою довідкою від 01.07.2015 року № 37 про заробітну плату за 24 місяців з урахуванням зазначених в ній сум нарахованих індексацій, матеріальної допомоги на оздоровлення. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області здійснити перерахунок та постійну виплату призначеної пенсії ОСОБА_2, починаючи з 01 серпня 2016 року, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в призначеному розмірі 80 % заробітної плати, згідно з наданою довідкою від 01.07.2015 року № 37 про заробітну плату за 24 місяців з урахуванням зазначених в ній сум нарахованих матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальної допомоги, індексацію.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 1832.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не переглядає постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні адміністративного позову, оскільки позивачем у цій частині судове рішення не оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що при ознайомленні з пенсійною справою позивачу стало відомо, що при призначенні пенсії відповідачем не було враховано отримані ним за період з 01 квітня 2012 року по 28 березня 2014 року інші виплати, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 10100 грн. 10 коп. з якої, відповідно до чинного законодавства, проведені відрахування на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Таким чином, відповідач порушив ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ, відповідно до якої при нарахуванні пенсії державним службовцям мають бути враховані всі суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі з заявою про проведення донарахування пенсії з дня її призначення та надав довідку про складові заробітної плати (надбавки, премії та інші виплати за останні 24 календарних місяців роботи), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України « Про державну службу», затверджену Постановою правління Пенсійного фонду України, видану від 29.07.2015 року № 228.

На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

29 липня 2016 року позивач отримав відповідь з УПФ України в Жашківському районі № 34/Ч-10, якою йому було відмовлено у включенні інших виплат у розрахунок пенсії та повідомлено, що матеріальна допомога не входить до складу заробітної плати державного службовця та є разовою виплатою, тому, для включення до заробітної плати для обчислення пенсії, відповідно до Закону № 3723, сум матеріальної допомоги підстав не має. Відповідач у своїй відповіді зазначив, що відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ пенсії державним службовцям призначаються в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вважаючи, що відповідач порушує право на отримання пенсії, обчислюваної відповідно до діючого законодавства, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що інші виплати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, мають враховуватись при обчисленні розміру його пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такий висновок суду першої інстанції правильним, виходячи з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закон України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 06 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції, аналізуючи положення статті 37 Закону України «Про державну службу», статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дійшла висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, компенсація за невикористану відпустку включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

В матеріалах справи наявна копія довідки №37 Звенигородської районної державної адміністрації від 01.07.2015, з якої вбачається, що позивач в період з квітня 2012 до 28 березня 2014 отримував «інші виплати» на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що станом на момент звернення позивача із заявою про врахування при обчисленні пенсії інших складових заробітної плати, норми, що регулюють перерахунок пенсії державним службовцям було скасовано, колегія суддів апеляційного суду відхиляє, оскільки право на розрахунок пенсії, з урахуванням спірних сум, у позивача виникло з моменту призначення пенсії, а не у день звернення з відповідною заявою до відповідача.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії позивача сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати є протиправними.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183-3, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області залишити без задоволення.

Постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до п. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: О.А. Губська

О.М. Кузьмишина

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Кузьмишина О.М.

Губська О.А.