Справа № 539/3633/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 р.Справа № 539/3633/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Тацій Л.В.
Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.
за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2017р. по справі № 539/3633/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, в якому просив: рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 439 від 07.11.2016 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки, виданої ТДВ «Лічмаш-прилад» від 02.11.2016 року № 75/016 - скасувати. Зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки від 02.11.2016 року № 75/016, яка видана ТДВ «Лічмаш-прилад», згідно якої перераховано заробітну плату ОСОБА_1 за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період із 01.07.1986 року по 31.08.1986 року в сумі 3155,42 крб., виходячи із повних календарних місяців роботи підряд у зоні відчуження, а саме за липень та серпень 1986 року, відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища», починаючи з 03.11.2016 року з урахуванням сплачених сум.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2017р. по справі № 539/3633/16-а позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Відповідач посилається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Лубенському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.7), є інвалідом другої групи та отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі-Закон України № 796-ХІІ).
На момент ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 працював електрогазозварником 3 розряду Лубенського заводу лічильних машин, правонаступник Товариство з додатковою відповідальністю "Лічмаш-Прилад", звідки 01.07.1986 року був призваний на військові збори та направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС де перебував з 01.06.1986 року по 04.09.1986 року, що підтверджується довідкою в/ч № 61511 (а.с. 17).
Відповідно до Архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.02.2014 року №24130, по архівних документах військової частини №61511 встанолвено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у період з 08.06.1986 року року (наказ №9) вибув до району проведення спеціальних робіт. За період з 18.06.1986 року по 01.09.1986 року команда особового складу військової частини НОМЕР_2 направлялась на роботу в зону №3, до особої зони м. Прип`ять.
Згідно довідки ТДВ "Лічмаш-Прилад" від 02.11.2016 року №75/016, позивачу, призваному на військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження за місцем роботи, розрахункова тарифна ставка 1,376 крб., перерахована заробітна плата у сумі 1577,71 крб. з урахуванням коефіцієнта 3,14 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7. Відповідно до Розрахунку від 02.11.2014 року №77/016 (а.с.11-12), ОСОБА_1 підвищено тарифну ставку на 100% на виконання вимог постанови ЦК КПРС, президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156.
Отримавши дану довідку з перерахованою заробітною платою (грошовим забезпеченням), ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об`єднаного УПФУ з приводу перерахунку та виплати пенсії.
Рішенням Лубенського об`єднаного УПФУ № 439 від 07.11.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до довідки виданої Товариством з додатковою відповідальністю "Лічмаш-прилад" від 02.11.2016 року № 75/016.
Вказане рішення вмотивовано тим, що подана довідка складена з порушенням норм законодавства й немає підстав для застосування кратності до тарифної ставки, підвищеної на 100 %. Невірно обчислено збережений середній заробіток, враховано 1/12 тринадцятої заробітної плати, виплаченої у березні 1986 року а заробіток за квітень 1986 року.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії із заробітної плати за період виконаних робіт в зоні відчуження на підставі наказу про проведення донарахування заробітної плати та довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу в зоні відчуження на підставі діючого з 01.01.2012 року пункту 5 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку даної пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до п. 2 якої зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.
Згідно п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Згідно ч. 7 Порядку призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці", праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.
Таким чином, право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року.
Зі змісту довідки від 02.11.2016 року №75/016 вбачається, що вона видана ОСОБА_1 , електрогазозварювальнику 3-го розряду Лубенського заводу лічильних машин (правонаступник Товариство з додатковою відповідальністю "Лічмаш-Прилад"), за час роботи в зоні відчуження перерахована заробітна плата у сумі 1577,71 крб. відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та попередження забруднення навколишнього середовища" (а.с.11).
У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф секретно з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року №1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.
Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності визначення ТДВ "Лічмаш-Прилад" кратності 3,14 із врахуванням розсекреченої постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N207-7, зважаючи на те, що згідно Архівної довідки від 13.02.2014 року №24130 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України Комар А.М. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.06.1986 року по 04.09.1986 року в зоні №3 та особливій зоні м. Прип`ять.
Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).
Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.
Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.
Відповідно до положень статті 3 Закону України Про правонаступництво України вказані нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв`язку з чим вони є діючими на теперішній час.
Зі змісту спірної довідки вбачається, що розрахунок заробітної плати проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10 червня 1986 року № 207-7.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що проведений ТДВ "Лічмаш-Прилад" перерахунок відповідає вищезазначеним нормативно-правовим актам.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки ТДВ "Лічмаш-Прилад" від 02.11.2016 р.
Доводи відповідача у апеляційній скарзі про те, що підприємством ТДВ Лічмаш-Прилад від невірно визначено кратність по зонам небезпеки є безпідставними.
Згідно копії Архівної довідки вбачається, що позивач по архівних документах військової частини №61511 приймав учать у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.06.1986 року по 04.09.1986 року.
Згідно розрахунку ТДВ Лічмаш-Прилад коефіцієнт кратності 3,14 розраховувався відповідно до середнього показника кратності, оскільки позивач виконував роботи в складі військової частини №61511 в різних зонах, що відображено в архівні довідці.
Крім того, з листа відповідача від 09.11.2016 року № 5613/03-10, в якому він повідомляє про відмову в перерахунку пенсії, вбачається, що в основу доводів покладено висновок про безпідставне застосування ТДВ "Лічмаш-Прилад" показників кратності до тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, а також вказано, що кратність по зонах небезпеки була визначена не вірно. Однак обставини, які на думку відповідача свідчать про безпідставність позовних вимог, належним чином не були досліджені.
Відповідно до п. п. 1 п. 2.4 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за № 442/6730, одержувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб і від фізичних осіб-підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення покладених на Управління завдань.
Отже, відповідач мав право уточнити спірні для нього питання, зокрема щодо суми заробітної плати позивача, однак цим правом не скористався, і невмотивовано відмовив позивачу в нарахуванні пенсії.
З приводу доводів апеляційної скарги про те, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.
Так, відповідач зазначив, що у листопаді 2014 року позивач вже звертався до суду з позовом про зобов`язання провести перерахунок пенсії на підставі довідки від 04.11.2014 року № 91/015, виданої ТДВ Лічмаш-Прилад.
З матеріалів справи судом встановлено, що постановою у Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 року у справі № 539/4083/14-а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 грудня 2014 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області - відмовлено.
Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 оскаржував рішення відповідача, прийняте 07.11.2016 року за № 439 про відмову у проведенні перерахунку пенсії згідно довідки виданої ТДВ Лічмаш-Прилад від 02.11.2016 року за № 75/016.
Таким чином, у справі № 539/4083/14-а судом вирішувався інший спір, ніж у даній справі, а тому вказане вище судове рішення не може бути підставою для закриття провадження по справі у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2017р. по справі № 539/3633/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2017 р.