Справа № 804/2820/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 р.Справа №804/2820/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Лідії Дмитрівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега-Флора», Приватне підприємство «Пектораль», ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -
19 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до відповідача 1 Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, відповідача 2 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Лідії Дмитрівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега-Флора», Приватне підприємство «Пектораль», ОСОБА_5, у якому просив суд:
За результатами автоматизованого розподілу адміністративну справу №804/2820/16 передано на розгляд судді Павловському Д.П.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року відкрито провадження у справі №804/2820/16.
13 червня 2016 року позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог, за якою позивач просить суд:
У зв'язку із перебуванням судді Павловського Д.П. у відпустці по догляду за дитиною, на підставі розпорядження від 23 січня 2017 року №343д здійснено повторний автоматизований розподіл справи №804/2820/16 та передано останню на розгляд судді Верба І.О., про що складений протокол від 23 січня 2017 року.
Оскільки провадження у справі уже відкрито, ухвалою від 26.01.2017 року прийнято матеріали адміністративної справи №804/2820/16 до свого провадження суддею Верба І.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- між ОСОБА_3 та ПП «Пектораль» було укладено 12.11.2003 року в письмові формі договір купівлі-продажу майна №83, згідно умов якого позивач отримав у власність нерухоме майно, що складається з ларька, будівлі складу, альтанок, винного льоху, будиночку б/о, кухні, будиночку охорони, більярдної, навісів, туалету, танцмайданчика, берегової лінії, тротуарів та басейну питної води, однак, вказаний договір не був посвідчений нотаріально;
- позивач фактично володів вказаним майном, утримував його за власні кошти, однак, йому стало відомо, що 06.08.2014 року між ПП «Пектораль» та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом майна у вигляді будівельних матеріалів, предметом якого було нерухоме майно, яке було передано ОСОБА_3 на виконання умов договору від 12.11.2003 року, яке в подальшому від ОСОБА_5 було передано ТОВ «Омега-Флора»;
- державна реєстрація права власності на базу відпочинку по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області за ТОВ «Омега-Флора» була вчинена при посвідченні договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д., з чим позивач не погоджується, зазначаючи, що державним реєстратором не було дотримано вимог законодавства, що регулюють процедуру державної реєстрації прав власності;
- внаслідок протиправної реєстрації права власності на зазначений об'єкт нерухомості за ОСОБА_5, вчиненої за відсутності належних первісних правовстановлюючих документів у ПП «Пектораль», з подальшою реєстрацією права власності на даний об'єкт за ТОВ «Омега-Флора», порушено право власності позивача на спірне майно як фактичного власника і розпорядника впродовж 12 років, чим завдано позивачу шкоди у значних розмірах.
Від третьої особи ПП «Пектораль» надійшли письмові заперечення, в яких представник просив залишив позов без задоволення, обґрунтовуючи тим, що апеляційна інстанція фактично та юридично скасувала підстави для набуття ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, перелічене вище. ОСОБА_3 не провів державну реєстрацію вказаного майна, що на підставі частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України вказує на те, що право власності на спірне майно у ОСОБА_3 не виникло взагалі.
Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справ за їх відсутності.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу майна від 19 травня 2000 року, укладеному між КСП ім. Карла Маркса та ПП «Пектораль», вказаним КСП продано ПП «Пектораль» будівлю складу (інвентаризаційний № 2011), що знаходиться по АДРЕСА_2
19 квітня 2002 року загальними зборами співвласників вказаного КСП прийнято рішення про укладання договору купівлі-продажу майна (основні засоби) на загальну суму 460585 грн., а відповідно до договору купівлі-продажу основних засобів від 19 квітня 2002 року, укладеному у простій письмовій формі, КСП ім. Карла Маркса продало ПП «Пектораль» майно, а саме: ларьок будівельної бригади № 2 літ. Д, загальною площею 43,4 кв. м., що розташований по АДРЕСА_2У квітні 2002 року ПП «Пектораль» переоформила в МБТІ технічну документацію на будівлю магазину (ларьок будівельної бригади № 2) літ. Д, загальною площею 43,4 кв. м., що розташований по АДРЕСА_3
Відповідно до актів робочої комісії про прийняття завершеного будівництва прийнято в експлуатацію побудовані ПП «Пектораль» протягом 2003 року будівлі, споруди та приміщення, а саме: альтанку 1 літ. «Л», загальною площею 5,6 кв. м., альтанку 2, літ. «И», загальною площею 5,9 кв. м., альтанку 3, літ. «К», загальною площею 5,9 кв. м., винний льох, літ. «В», загальною площею 14,1 кв. м., будиночок б/о, кухня, літ. «А», загальною площею 107,5 кв. м., будиночок охорони, літ. «Б», загальною площею 7,5 кв. м., навіс, літ.»Е», загальною площею 51,9 кв. м., навіс для мангалу, літ. «Г», загальною площею 29,7 кв. м., навіс шашличної, літ. «Ж», загальною площею 4,3 кв. м., туалет, літ. «З», загальною площею 2,7 кв. м., спорудження VІ - тротуари, загальною площею 139,1 кв. м., спорудження VІІ - басейн питної води, які знаходяться у АДРЕСА_4 При цьому головою робочої комісії в актах вказаний директор ПП «Пектораль» ОСОБА_6, а членами комісії - головні інженер-будівельник, енергетик та майстер-будівельник. Акти засвідчені печаткою ПП «Пектораль».
12 листопада 2003 року між ОСОБА_3 та ПП «Пектораль» було укладено договір купівлі-продажу (основних засобів) № 83, згідно якого останній продав громадянину ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: ларьок будівельної бригади № 2, літ. «Д» загальною площею 43,4 кв.м., по АДРЕСА_10 будівлю складу, загальною площею 24,4 кв.м. по АДРЕСА_5 альтанку 1, літ. «Л», загальною площею 5,6 кв.м.; альтанку 2, літ. «И», загальною площею 5,9 кв.м.; альтанку 3, літ «К», загальною площею 5,9 кв.м.; винний льох, літ «В», загальною площею 14,1 кв.м.; будиночок б/о, кухня, літ. «А», загальною площею 107,5 кв.м.; будиночок охорони, літ. «Б», загальною площею 7,5 кв.м.; більярдна (будиночок зони відпочинку), літ. «Д», загальною площею 170,7 кв.м.; навіс, літ. «Е», загальною площею 51,9 кв.м.; навіс для мангалу, літ. «Г», загальною площею 29,7 кв.м.; навіс шашличної, літ «Ж», загальною площею 4,3 кв.м.; туалет, літ. «З», загальною площею 2,7 кв.м.; спорудження І - танцмайданчик, загальною площею 97,3 кв.м.; спорудження ІУ-берегова лінія, загальною площею 241,5 кв.м.; спорудження VІ-тротуари, загальною площею 193,1 кв.м.; спорудження VІІ-басейн питної води, які знаходяться на території «бази відпочинку» по АДРЕСА_6
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року по цивільній справі №2-3377/11, яке набрало законної сили 4 липня 2011 року, задоволено позов ОСОБА_3, визнано дійним договір купівлі-продажу від 12 листопада 2003 року №83 та визнано право власності ОСОБА_3 на вказані в договорі об'єкти майна.

На підставі вказаного судового рішення 12 вересня 2011 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на ларьок бригади №2 по АДРЕСА_7 та нежитлове вбудоване приміщення будівлі складу по АДРЕСА_8

6 серпня 2014 року між ПП «Пектораль» та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом майна у вигляді будівельних матеріалів, предметом якого було нерухоме майно, яке було передано ОСОБА_3 на виконання умов договору від 12.11.2013 року.

Після укладання договору, між ПП «Пектораль» та ОСОБА_5, остання звернулась до апеляційного суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року по цивільній справі №2-3377/11.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року, задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У вказаному рішення зазначено, що на момент продажу нерухомого майна, зазначеного у договорі купівлі-продажу майна (основних засобів) №83 від 12 листопада 2003 року за ПП «Пектораль» право власності на об'єкти нерухомості, як було зазначено вище, зареєстровано не було, що підтверджується листом КП «Нікопольське МБТІ» від 24 травня 2011 року, а відповідно до відповіді КП «Нікопольське МБТІ» від 7 червня 2011 року за №4452 станом на 3 червня 2011 року право власності на вказане нерухоме майно за ПП «Пектораль» не зареєстроване, а тому вони не мали права продавати вказане майно взагалі, а ОСОБА_3 відповідно не міг набути право власності на спірне майно за вказаним договором купівлі-продажу майна (основних засобів).

18 вересня 2015 року ОСОБА_5 та Приватне підприємство «Пектораль» звернулись до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12.ня 2014 року та провести реєстраційні дії щодо цього.

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11.ії у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_5 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12.власності ПП «Пектораль» на спірне нерухоме майно та посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_5 та ПП «Пектораль».

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року №804/14842/15 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та судом апеляційної інстанції зазначено, що з 12 вересня 2011 року до теперішнього часу право власності на ларьок будівельної бригади №2 по АДРЕСА_7 та нежитлове вбудоване приміщення будівлі складу по АДРЕСА_9 зареєстровано за ОСОБА_3, що виключало можливість прийняття рішення про зобов'язання відповідача зареєструвати право власності на вказані об'єкти за іншою особою.

6 квітня 2016 року ухвалою №К/800/9431/16 Вищого адміністративного суду України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5

Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судом приймаються до уваги та не досліджуються у цій справі встановлені вище факти та обставини передачі нерухомого комплексу №2 по АДРЕСА_7.

З Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що спірне нерухоме майно, а саме: ларьок будівельної бригади № 2, літ. «Д» загальною площею 43,4 кв.м., по АДРЕСА_10 будівлю складу, загальною площею 24,4 кв.м. по АДРЕСА_5 альтанку 1, літ. «Л», загальною площею 5,6 кв.м.; альтанку 2, літ. «И», загальною площею 5,9 кв.м.; альтанку 3, літ «К», загальною площею 5,9 кв.м.; винний льох, літ «В», загальною площею 14,1 кв.м.; будиночок б/о, кухня, літ. «А», загальною площею 107,5 кв.м.; будиночок охорони, літ. «Б», загальною площею 7,5 кв.м.; більярдна (будиночок зони відпочинку), літ. «Д», загальною площею 170,7 кв.м.; навіс, літ. «Е», загальною площею 51,9 кв.м.; навіс для мангалу, літ. «Г», загальною площею 29,7 кв.м.; навіс шашличної, літ «Ж», загальною площею 4,3 кв.м.; туалет, літ. «З», загальною площею 2,7 кв.м.; спорудження І - танцмайданчик, загальною площею 97,3 кв.м.; спорудження ІУ-берегова лінія, загальною площею 241,5 кв.м.; спорудження VІ-тротуари, загальною площею 193,1 кв.м.; спорудження VІІ-басейн питної води, які знаходяться на території «бази відпочинку» по АДРЕСА_14 було зареєстроване на праві приватної власності за ТОВ «Омега-Флора» на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Фаст Лілії Дмитрівни №26210254 від 17.11.2015 року (т.1 а.с.44-45).

Як встановлено судом, вказане рішення №26210254 від 17.11.2015 року про реєстрацію права власності на вказане майно за ТОВ «Омега-Флора» прийнято на підставі укладеного договору між ТОВ «Омега-Флора» та ОСОБА_5

Вважаючи проведену державну реєстрацію неправомірною, позивач звернувся до суду та надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 01.06.2016 року, з якої вбачається, що державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Письменниковою Галиною Валеріївною 31.05.2016 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29824377 від 31.05.2016 року на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_15, на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/8278/16-к.

У вказаній ухвалі від 10.05.2016 року слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/8278/16-к зазначено, що на розгляді СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0003425, в ході розгляду якого встановлені наступні обставини:

1. 12.11.2003 року між продавцем ПП «Пектораль» () в особі директора підприємства ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та покупцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладено договір №83 купівлі-продажу майна (основних засобів), а саме:

- нежитлове вбудоване приміщення будівлі складу, загальною площею 24,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_11

- ларьок будівельної бригади №2 за адресою: АДРЕСА_12

- база відпочинку, за адресою: АДРЕСА_12

2. 06.08.2014 року між продавцем ПП «Пектораль» () в особі в.о. директора ОСОБА_10, та покупцем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладено договір б/н купівлі продажу майна, а саме:

- нежитлове вбудоване приміщення будівлі складу, загальною площею 24,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_11

- ларьок будівельної бригади №2 за адресою: АДРЕСА_12

- база відпочинку, за адресою: АДРЕСА_12

3. На час укладання договорів базі відпочинку не було привласнено адресу вповноваженими органами, зазначені договори нотаріально не засвідчені, органами вповноваженими на реєстрацію майнових прав не зареєстровані;

4. На цей час згідно Витягів про державну реєстрацію прав на підставі рішення Нікопольського міськрайсуду Дніпропетровської області від 22.06.2011 року по справі №2-3377/11 право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;

5. Відповідно до ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.10.2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.08.2015 року залишено без змін, відповідно до якого рішення Нікопольського міськрайсуду Дніпропетровської області від 22.06.2011 року по справі №2-3377/11 скасовано, та відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні його позовних вимог;

6. 12.10.2015 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд виніс постанову по справі №804/14842/15, якою зобов'язав приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за ПП «Пектораль» () на зазначене у клопотанні нерухоме майно;

7. 06.11.2015 року ПН ДМНО ОСОБА_12..2015 року (зареєстровані за №845 та №842) зареєструвала майно, а саме база відпочинку, за адресою: АДРЕСА_13, за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3;

8. Після чого 17.11.2015 року ПН ДМНО Фаст Лілія Дмитрівна зареєструвала договори купівлі-продажу часток бази відпочинку, за адресою: АДРЕСА_13, між продавцем ОСОБА_5 та покупцем ТОВ «Омега-Флора» () (договори зареєстровані за №1184 та №1178);

9. 14.03.2016 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд по справі №804/14842/15 виніс постанову про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року, та відмовив в задоволенні позову ОСОБА_5;

10. Таким чином, невстановлені особи здійснюють шахрайські дії направленні на заволодіння майном, що потягло за собою реєстрацію майна, а саме:

- нежитлове вбудоване приміщення будівлі складу, загальною площею 24,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_11

- ларьок будівельної бригади №2 за адресою: АДРЕСА_12

- база відпочинку, за адресою: АДРЕСА_12

11. За вказаним кримінальним провадженням визнано потерпілим ОСОБА_3, який звернувся до СУ ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням про заборону відчуження зазначеного вище майна.

При вирішенні справи по суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно пункту 1 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

За приписами частини 2 тієї ж статті нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону, якими визначені такі повноваження державного реєстратора, як ведення реєстраційних справ щодо об'єктів нерухомого майна та видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна.

Отже, згідно проаналізованих норм законодавства станом на 17 листопада 2015 року нотаріуси не мали повноважень щодо здійснення державної реєстрації права власності, ведення реєстраційних справ щодо об'єктів нерухомого майна та видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, а тому відповідач, як приватний нотаріус, не мала підстав здійснювати державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Омега-Флора».

Суд вважає недоречним застосування в даному випадку частини 9 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки в ній передбачені повноваження нотаріуса щодо здійснення реєстрації прав на нерухоме майно, які виникли в результаті вчинення саме певної нотаріальної дії, а не щодо реєстрації права власності на нерухоме майно вперше з інших підстав ніж вчинення нотаріальної дії.

Пункт 2 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок №868), який був чинним на час виникнення спірних відносин, містить імперативний припис, що нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також, відповідно ж до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно.

Таким чином, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, а не з моменту прийняття такого майна до експлуатації.

Відсутність у ПП «Пектораль» та ОСОБА_5 зареєстрованого права власності на вищевказане нерухоме майно підтверджується постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2015 року, в яких зазначено про вказане.

Також, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року №804/14842/15, залишеною в силі ухвалою №К/800/9431/16 Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 року, скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року по справі №804/14842/15, якою зобов'язано приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 зазначене у клопотанні нерухоме майно, що в подальшому потягнуло за собою спірну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

З аналізу вказаних обставин, на державного реєстратора законом покладено обов'язок скасування записів про державну реєстрацію права власності, у випадку його скасування в судовому порядку.

У зв'язку із скасуванням в судовому порядку записів про державну реєстрацію права власності на майно, що складається з:

- нежитлового вбудованого приміщення будівлі складу, загальною площею 24,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_11

- ларька будівельної бригади №2 за адресою: АДРЕСА_12

- бази відпочинку, за адресою: АДРЕСА_13,

за ПП «Пектораль» та ОСОБА_5 в належних їм частках, протиправною є подальша реєстрація права власності на зазначені будівлі за наступними покупцями цих будівель, в тому числі і за ТОВ «Омега-Флора».

Як встановлено чисельними вищезазначеними судовими рішеннями, з 12 вересня 2011 року до теперішнього часу право власності на ларьок будівельної бригади №2 по АДРЕСА_7 та нежитлове вбудоване приміщення будівлі складу по АДРЕСА_9 зареєстровано за ОСОБА_3, що виключало можливість прийняття рішення про зобов'язання відповідача зареєструвати право власності на вказані об'єкти за іншою особою.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Таким чином, з огляду на скасування в судовому порядку державної реєстрації права власності за ПП «Пектораль» та ОСОБА_5 на спірне нерухоме майно, відсутність наданих законом повноважень нотаріусу на здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно станом на 17.11.2015 року, суд вважає правомірним задоволення позовних вимог щодо визнання протиправних та скасування рішень №26210254 та №262088986 від 17.11.2015 року та виходить за межі позовних вимог та визнає протиправними та скасовує записи про проведену державну реєстрацію прав №12083321 та №12082666 відповідно, здійснених на підставі таких рішень.

Саме з цих підстав суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобов'язання приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Лілії Дмитрівні скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега-Флора» права власності на базу відпочинку, оскільки вказана вимога є неналежним засобом правого захисту, адже, суд поруч із скасуванням рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасовує і запис про проведену державну реєстрацію.

Згідно із частиною 2 статті 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, позивач має право в подальшому захищати свої права шляхом подачі будь-якому державному реєстратору судового рішення, яке є підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав, оскільки такі права можуть бути реалізовані у майбутньому та не є порушеними на час розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір, сплачений згідно квитанцій від 17 травня 2016 року №0.0.552753556.1 в сумі 1653,60 грн. та від 27 січня 2016 року №0.0.496798388.1 в сумі 551,20 грн., підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 1102,40 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Лідії Дмитрівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега-Флора», Приватне підприємство «Пектораль», ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 26210254 від 17.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Лідією Дмитрівною (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №29), та запис про право власності (запис про проведену державну реєстрацію прав) №12083321, здійснений на підставі такого рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 26208986 від 17.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Лідією Дмитрівною (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №29), та запис про право власності (запис про проведену державну реєстрацію прав) №12082666, здійснений на підставі такого рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1102,40 грн. за рахунок приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Лідії Дмитрівни.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2017 року.

Суддя І.О. Верба