Справа № 819/3238/15
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 р. Справа № 876/9717/16

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.,

за участю секретаря Бедрій Х. П.

представника позивача Яненко Ю. О.

представника відповідача Барнич Т. В.

представника третьої особи Остапчук О. Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2016 року про забезпечення позову по справі № 819/3238/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських" до Державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Сагайдак Ірини Володимирівни, Державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Підгородецької Надії Володимирівни, Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання дій протиправними і скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій протиправними і скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та їх обтяжень.

3 листопада 2016 року позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірних об'єктів нерухомого майна.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдана шкода законним правам та інтересам позивача, без вжиття таких заходів неможливо буде відновити порушене право власності.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2016 року про забезпечення позову по справі № 819/3238/15 задоволено клопотання позивача.

Заборонено державним реєстраторам та нотаріусам як спеціальним суб'єктам, на які покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, державним реєстраторам Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об'єктів нерухомого майна, а саме:

- нежитлове приміщення, складське приміщення під літ. "Е", що знаходиться по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі, загальною площею 635,3 м2;

- нежитлові приміщення, що знаходяться по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі, загальною площею 5502,2 кв.м., складові частини об'єкта нерухомого майна: приміщення, адміністративно - складський корпус під літ. "А", площею 4005,1 кв.м.; приміщення, магазин під літ. "Б", площею 129 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. "В-1", площею 867,5 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. "Д-1", площею 355,9 кв.м.; приміщення, склад металевий під літ. "З-1", площею 252,2 кв.м.; гараж під літ. "Ж", площею 144,7 кв.м.

- будівлі, загальною площею 704,6 кв.м., складові частини об'єкта нерухомого майна: приміщення, капітально-збудоване складське приміщення, загальною площею 345,4 кв.м.; будівля, металевий склад, загальною площею 359,2 кв.м., що знаходяться по вулиці Подільська, 38 а в м. Тернополі;

- будівля, корпус № 41 під літ. "А", що знаходиться по вулиці 15 Квітня, 6 в м. Тернополі, загальною площею 2349,1 кв.м.;

- нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45, загальною площею 1874,3 кв.м.;

- нежитлове приміщення, під літ. "А" що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45, загальною площею 376,8 кв.м.,

- нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки, 45, загальною площею 541,5 кв.м.

Зазначену ухвалу в апеляційному порядку оскаржила третя особа. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні клопотання.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що у даній справі відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову, оскільки банк не має намірів відчужувати майно до вирішення усіх судових справ.

Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення. Просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача - Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші відповідачі явку своїх представників не забезпечили, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій протиправними і скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та їх обтяжень.

3 листопада 2016 року позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірних об'єктів нерухомого майна.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдана шкода законним правам та інтересам позивача, без вжиття таких заходів неможливо буде відновити порушене право власності.

Частиною 1 статті 118 КАС України визначено, що клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Можливі ситуації, коли зволікання з вирішенням адміністративної справи може завдати непоправної шкоди позивачеві. У зв'язку з цим у адміністративному процесуальному законодавстві існує інститут забезпечення адміністративного позову, що дає можливість суду до прийняття постанови у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, зокрема, якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

За частиною першою зазначеної статті підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також, що без вжиття заходів забезпечення захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд враховує докази, надані на підтвердження вказаних позивачем обставин, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, перевірити відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та положенням статті 117 КАС України.

В даному випадку між сторонами у справі існує спір, предмет якого полягає у законності державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, і вчинення нових дій з реєстрації (перереєстрації) спірного майна, може порушити права позивача та унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2016 року про забезпечення позову по справі № 819/3238/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицького В. З.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2017 року