Справа № 522/24956/16-а
Суддя: Кічмаренко С. М.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/663/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря: Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, врахувати при розрахунку пенсії ОСОБА_1 « інші виплати» матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплатити раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 28.05.2016 року в розмірі 90% від суми заробітної плати державного службовця, в редакції ст. 37 Закону України « Про державну службу» на час призначення пенсії, не змінюючи базовий місяць індексації пенсії, з урахуванням всіх складових на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнобов'язкове державне соціальне страхування в тому числі " інші виплати» матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації; судові витрати покласти на відповідача.

03.02.2016 року надійшло заперечення проти позову від Управління Пенсійного фонду України, в яких відповідач посилається на те, що при здійсненні перерахунку пенсія позивача не розраховувалась із розміру пенсії годувальника, обчисленому відповідно до Закону України « Про статус народного депутата України», оскільки відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 -VIII у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону про призначення всіх пенсій на загальних підставах, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України « Про державну службу», « Про прокуратуру», « Про судоустрій і статус суддів», « Про статут народного депутата України» та ін..

Сторони по справі до судового зсідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Суд дослідивши повідомлені сторонами у матеріалах справи письмові в сукупності, проаналізувавши приписи чинного законодавства України, за внутрішнім переконанням та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, суд, з посиланням на чинне національне законодавство, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами є адміністративно-правовими та врегульовані положеннями КАС України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком у розмірі 90 % від заробітної плати згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії з урахуванням інших видів виплат згідно з довідкою від 24.11.2016 року № 8029/Т/, виданої головним управлінням ДФС в Одеській області, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на які нараховані та утриманні страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок.

ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з заявою про проведення індексації пенсії зі зміною базового місяця індексації для її нарахування.

Рішенням Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 477 від 06.12.2016 року відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 « Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те що засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до вимог ст.37 цього Закону (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється із сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно із ч.6 ст.33 вищезазначеного Закону, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як видно зі ст.2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З наведеного вище вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Пунктом 1 Постанови КМУ №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України №3723, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Позивач наголошує на тому, що дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з винесення рішення від 06.12.2016 року про відмову у перерахунку пенсії неправомірними, а рішення таким що підлягає скасування на підставі того, що відповідач посилається на п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, який на момент винесення спірного рішення виключено на підставі Постанови КМ N 1013 ( 1013-2015-п ) від 09.12.2015 - застосовується з 01.12.2015 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

За приписами ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацію здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Пунктом 4 Порядку, встановлено, що у разі несвоєчасної виплати індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата (п. 10-1 Порядку).

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ч.2, 3 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Згідно зі ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 року, Європейській соціальній хартії від 03.05.1996 році, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії, переглянутої у 1996 році, держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення, тощо.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Відповідно до вимог ст.1 Протоколу №12 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, користування будь-яким правом, яке визнане законом, повинно бути забезпечено виконанням без будь-якої дискримінації.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі Законом України «Про державну службу».

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з положень ст. 22 Конституції України, згідно з якими при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд вважає обґрунтованими доводи позивача.

Зміни в законодавстві, які суттєво звужують соціальні права і суперечать Конституції України, а також нормам міжнародного права, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді конкретної справи застосовує Конституцію України, як акт прямої дії, так як рішення суду повинно ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання відмови Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси, пов'язані з відмовою пенсії позивачу - неправомірними .

Керуючись ст.ст. 99, 159-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, врахувати при розрахунку пенсії ОСОБА_1 « інші виплати» матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплатити раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 28.05.2016 року в розмірі 90% від суми заробітної плати державного службовця, в редакції ст. 37 Закону України « Про державну службу» на час призначення пенсії, не змінюючи базовий місяць індексації пенсії, з урахуванням всіх складових на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнобов'язкове державне соціальне страхування в тому числі " інші виплати» матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн..

Постанова суду в частині призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Кічмаренко

16.02.2017