Справа № 552/6787/16-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 р.Справа № 552/6787/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 03.01.2017р. по справі № 552/6787/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивачка) звернулась до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд:

- визнати дії відповідача в частині відмови у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати неправомірними,

- зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру пенсії, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально -побутових питань, індексації заробітної плати з 23.11.2016р.,

- виплатити перераховану пенсію з урахуванням проведених виплат з 23.11.2016р.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 03.01.2017р. задоволено позов.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 23.11.2016р. з заробітної плати з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які було нараховано та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснити виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу".

Із матеріалів справи вбачається, що на звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії як державному службовцю з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально- побутових питань та індексації згідно довідки від 12.04.2011 р. № 3010/09-22 Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області листом від 28.11.2016 року № 454/Г-17 відмовило у здійсненні перерахунку, посилаючись на те, що з 01.05.2016р. набрав чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VІІІ, яким не передбачено перерахунки раніше призначених пенсій згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723., а Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-ХІІ втратив чинність (а.с. 7).

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивачка звернулась із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача в здійсненні перерахунку пенсії позивача є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці, далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну позицію висловив також і Верховний Суд України в постановах від 28 травня 2013 року (№21-97а13), від 16 вересня 2014 (№21-314а14).

Під час розгляду справи встановлено, що на звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії як державному службовцю з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації згідно довідки від 12.04.2011 р. № 3010/09-22 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії (а.с. 7).

Судом встановлено, що саме довідка про складові заробітної плати від 12.04.2011 р. № 3010/09-22 надавалася позивачкою для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" до органу Пенсійного фонду, у графі " інші виплати" якої зазначено про виплату матеріальної допомоги - в сумі 14625,49 та індексації - в сумі 6343,29 грн. ( а.с.11).

Незважаючи на те, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, проте, призначення пенсії позивачці відбулося без урахування вказаних сум.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на розрахунок пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких, відповідно до довідки від 12.04.2011р. № 3010/09-22, нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що станом на момент звернення позивачки із заявою про врахування при обчисленні пенсії матеріальної допомоги та індексації заробітної плати було скасовано норми, що регулюють перерахунок пенсії державним службовцям, оскільки право на розрахунок пенсії, з урахуванням спірних сум, у позивачки виникло з моменту призначення їй пенсії.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 03.01.2017р. по справі № 552/6787/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.