Справа № 758/13161/16-а
Суддя: Шаховніна М. О.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О.,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, про визнання постанови нечинною, дію неправомірною,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, про визнання постанови нечинною або такою, що не підлягає примусовому виконанню, дію із зверненням до виконання неправомірною.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 15 від 20 жовтня 2015 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 96 КУпАП.

Вказала, що зазначену постанову було направлено до відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві для виконання лише 14.06.2016 року.

Посилаючись на вищевикладене, беручи до уваги те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є виконавчим документом та остання була пред'явлена до виконання після спливу трьохмісячного строку, ОСОБА_1 просила визнати постанову нечинною або такою, що не підлягає виконанню, а дію про пред'явленню постанови до виконання - неправомірною.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Пояснив, що постанову було винесено 20.10.2015 року, тримісячний строк для її пред'явлення до виконання спливає 20.01.2016 року, зазначену постанову було надіслано до виконавчої служби 09.12.2015 року та 11.12.2015 року зазначена постанова надійшла до виконавчої служби, а тому виконавчий документ - постанова, пред'явлений до виконання з дотриманням тримісячного строку (а.с. 22-27).

Представник ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заперечення проти позову, в яких просив розглядати справу у відсутність представника відділу (а.с. 47-48).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Судом установлено, що 20 жовтня 2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві винесено постанову № 15, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено на останню штраф у розмірі 6 800 грн. (а.с. 5-7).

09 грудня 2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві оригінал зазначеної постанови та заяву про прийняття виконавчого документу до виконання було направлено до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві для примусового її виконання та 11.12.2015 року зазначена постанова була отримана представником виконавчої служби (а.с. 36, 37).

Доказами того, що вказані документи Департаментом було надіслано саме 09.12.2015 року є копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №Р 011 (ф. № 119), копія реєстру опису листів з повідомленням Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 09.12.2015 року та копія фіскального чеку від 09.12.2015 року (а.с. 37-39).

Відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Давність виконання - це визначений термін, протягом якого потрібно здійснити усі дії, необхідні для реалізації останньої стадії провадження у справах про адміністративні правопорушення, і після закінчення якого постанова про накладення адміністративного стягнення вже не підлягає виконанню. Обов'язок звернення до виконання постанови лежить на органі (посадовій особі), що виніс постанову. Внаслідок безвідповідального ставлення до своїх обов'язків орган (посадова особа), що повинен звернути постанову до виконання, може пропустити перебіг строку і не звернути постанову до виконання.

Таким строком, згідно із ст. 303 КУпАП є три місяці. Цей термін починає відраховуватися з моменту винесення постанови, згідно ст. 299 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Також, ч. 4 цієї ж статті передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що постанова Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 20 жовтня 2015 року була звернута до виконання 09 грудня 2015 року, тобто в межах встановленого законом строку для звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 22 Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

15.06.2016 року старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваної постанови (а.с. 9), що свідчить про те, що на час відкриття провадження строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не закінчився.

На сьогоднішній день дана постанова про відкриття виконавчого провадження є чинною, та не є скасованою у судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи те, що відповідачем було в строк пред'явлено для виконання до виконавчої служби постанову в справі про адміністративне правопорушення, що підтверджується наданими суду письмовими доказами (а.с. 36-39), державним виконавцем було прийнято до виконання зазначений виконавчий документ і відкрито виконавче провадження, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Крім того, позивач у позовній заяві просить визнати постанову нечинною або такою, що не підлягає виконанню, у зв'язку з закінченням строку її пред'явлення до виконання, а дію про пред'явленню постанови до виконання - неправомірною, з урахуванням чого суд звертає увагу на наступне.

Встановлені стст 105, 162 КАС України способи захисту порушеного права не є вичерпними, разом з тим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин, так, зокрема, вимога про визнання нечинним акта може стосуватися лише нормативно-правового акта, а про визнання протиправним індивідуального акта. При цьому вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним, скасування) індивідуальних актів не містять різних способів захисту, а є одним і тим же способом, сформульованим у різних словесних формах.

Таким чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або бездіяльність позовною вимогою за правилами КАС України має бути визнання такого акта, дії чи бездіяльності протиправними (недійсними, незаконними, неправомірними, скасування такого акту), а в разі оскарження нормативно-правового акта визнання його нечинним.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 17.08.2010 у справі № К-23575/10.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, про визнання постанови нечинною та дії неправомірнии не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17, 22, 25 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 299, 303 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 7, 17, 71, 72, 104, 105, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, про визнання постанови нечинною, дію неправомірною відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М. О. Шаховніна