Справа № 326/1770/16-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/1770/16-ар.
Провадження № 2-а/326/10/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді Чапланової О.М.

при секретарі Кузякіній К.М., Бородай А.В.

За участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що вона наказом ГУ МВС України в Запорізькій області від 18.07.2011 року № 244 о/с була звільнена зі служби в органах внутрішніх справ у відставку відповідно до п. 65 «а» (за віком) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Вислуга на день звільнення складає: календарна - 18 років 02 місяця 14 днів, у пільговому обчисленні - 21 рік 06 місяців 19 днів.

14.03.2013 року вона була зарахована на державну службу, прийняла Присягу державного службовця та прийнята на посаду спеціаліста І категорії режимно-секретного сектору Приморського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області.

З того часу вона безперервно перебуває на державній службі.

29.09.2016 року її призначено державним службовцем 6 рангу спеціалістом з режиму секретності Приморського відділення поліції Бердянського відділу поліції, звільнивши її з посади спеціаліста І категорії цього відділу, у зв'язку із змінами в штатах.

Після звільнення із органів внутрішніх справ в 2011 році Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області їй було призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, пенсія призначена довічно. Отримувала вона пенсію з 2011 року по лютий 2016 року.

Проте, починаючи з лютого 2016 року кошти на її рахунок не надходять. З метою отримання пояснень, вона листом від 26.10.2016 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про пояснення причини затримки виплати пенсії з лютого 2016 року - жовтень 2016 року. У листопаді 2016 року отримала відповідь від Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій її повідомлено про відсутність права на отримання пенсії за вислугу років до кінця 2016 року, відмовлено у продовженні виплати пенсії з посиланням на Закони України від 24.12.2015 року № 911-VІІІ, у зв'язку із неможливістю одночасного перебування на державній службі та виплати будь-якого виду пенсії, а також пораджено у разі незгоди звертатися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, зміна пенсійного законодавства, яка мала місце з 01.01.2016 року, може застосовуватися лише до нових обставин, які виникають після зазначеної дати (перевід на іншу посаду в цьому державному органі або до іншого державного органу), але ця зміна не може скасовувати її право на довічно призначену пенсію, яке виникло та відбулося у 2011 році - до набрання чинності змін пенсійного законодавства.

Просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної їй пенсії за вислугу років, передбаченої статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити їй виплату призначеної довічно пенсії за вислугу років з 01.02.2016 року.

Ухвалою від 30 грудня 2016 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01.02.2016 року по 28.06.2016 року включно - залишено без розгляду. Зазначена ухвала оскаржена не була (а.с.23).

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги та підстави, на яких вони ґрунтуються, підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Також надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що відповідно до вимог п. 2 ч.5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-УІІІ перше речення частини першої ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року: особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються». Оскільки пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і він працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», виплата пенсії була зупинена. Вимоги п.2 ч.5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-УІІІ визнано неконституційними з 20.12.2016 року, до цієї дати вони діють і підлягають виконанню всіма органами Пенсійного фонду України. Таким чином, припинення виплати пенсії за період з 29.06.2016 року по 20.12.2016 року є законним та не визнано неконституційним. За період з 20.12.2016 року виплата пенсії позивачу поновлена. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.28-29).

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з трудовою книжкою та наказом від 18.07.2011 року за №244 о/с, ОСОБА_2 працювала в органах внутрішніх справ ГУМВС України в Запорізькій області. Наказом ГУМВС України в Запорізькій області від 18.07.2011 року за № 244 о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ у відставку (зі зняттям з військового обліку) за п.65 «а» (за віком) майора міліції ОСОБА_2 - начальника сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Приморського районного відділу, з 18 липня 2011 року. Вислуга на день звільнення складає: календарна - 18 років 02 місяці 14 днів; у пільговому обчисленні - 21 рік 06 місяців 19 днів (а.с.8, 51-52).

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі наданих документів ОСОБА_2 з 19.07.2011 року призначено пенсію за вислугу років довічно відповідно до ст.ст. 2, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням 21 року вислуги в розмірі 53 відсотка відповідних сум грошового забезпечення (а.с.10).

Згідно із наказами та трудовою книжкою, наказом ГУМВС України в Запорізькій області від 14.03.2013 року за № 118 о/с ОСОБА_2 призначено спеціалістом І категорії режимно-секретного сектору Приморського районного відділу з 14.03.2013 року. 14.03.2013 року ОСОБА_2 прийняла Присягу державного службовця. Згідно зі ст.ст. 25, 26 Закону України «Про державну службу» їй присвоєно 15 ранг державного службовця. Відповідно до наказу ГУНП в Запорізькій області від 29.09.2016 року за № 329 о/с ОСОБА_2 - державного службовця 6 рангу, призначено спеціалістом з режиму секретності Приморського ВП Бердянського ВП, увільнивши її з посади спеціаліста І категорії цього відділу, у зв'язку із змінами в штатах (а.с.6, 9, 51-52).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що з лютого 2016 року виплату пенсії позивачці зупинено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 14.11.2016 року у відповідь на звернення позивачки повідомило, що з 01 січня 2016 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 - УІІІ від 24.12.2015 року внесено зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам. На виконання вимог ст. 37 Закону, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки позивачка перебуває на державній службі, підстави для поновлення їй виплати пенсії відсутні (а.с.12).

Згідно із довідками № 283 від 01.02.2017 року та №501 від 17.02.2017 року, ОСОБА_2 з 19.07.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як одержувач пенсії за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплата пенсії протягом 2016 року не проводилась згідно Закону України від 24.12.2015 року №911-УІІІ. На виконання рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 та Закону України від 06.12.2016 року №1774-УІІІ виплата пенсії ОСОБА_2 поновлена з 20.12.2016 року. Виплата пенсії за грудень 2016 року - січень 2017 року проведена 12.01.2017 року, виплата пенсії за лютий 2017 року - 06.02.2017 року (а.с.42, 48).

Таким чином, судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області з 19.07.2011 року та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплата пенсії протягом 2016 року позивачці не проводилась на підставі ст. 54 вказаного Закону із змінами, внесеними Законом України від 24.12.2015 року №911-УІІІ. Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо зупинення виплати позивачці пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 від 24.12.2015 року.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч.1 ст.9 Конституції України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст.2 указаного Закону, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Частиною першою ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року, чинній з 01.01.2016 року, встановлено, що тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 - УІІІ від 24.12.2015 року, в редакції, що діяла до 01.01.2017 року, обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано неконституційними положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: частини 7 ст. 43 та першого речення частини першої статті 54. Зазначено, що Положення частини 7 ст. 43 та першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 - УІІІ від 24.12.2015 року, в редакції Закону України Про внесення зміни до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення дії цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України від 15.11.2016 року №1741-УІІІ, чинній з 01.01.2017 року, обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, що не скасований та продовжує дію в часі з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 - УІІІ від 24.12.2015 року, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Судом встановлено та підтверджено наданими доказами, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області з 19.07.2011 року та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплата пенсії протягом 2016 року позивачці не проводилась на підставі ст. 54 вказаного Закону із змінами, внесеними Законом України від 24.12.2015 року №911-УІІІ.

ОСОБА_2 з 14 березня 2013 року працювала спеціалістом І категорії режимно-секретного сектору Приморського районного відділу, наказом ГУНП в Запорізькій області від 29.09.2016 року за № 329 о/с ОСОБА_2 - державного службовця 6 рангу, призначено спеціалістом з режиму секретності Приморського ВП Бердянського ВП. Тобто, під час дії ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року, позивачка працювала на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

На виконання рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 та Закону України від 06.12.2016 року №1774-УІІІ виплата пенсії ОСОБА_2 поновлена з 20.12.2016 року. Виплата пенсії за грудень 2016 року - січень 2017 року проведена 12.01.2017 року, виплата пенсії за лютий 2017 року - 06.02.2017 року

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що виплата пенсії за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призупинена позивачці з 29.06.2016 року на законних підставах відповідно до вимог діючого законодавства, тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись: Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, ст.ст.2, 5, 8-11, 69-71, 79 ,86, 87, 94, 104, 105,158-163,167, 185, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії за період з 29.06.2016 року - відмовити.

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті 24 лютого 2017 року, в судовому засіданні проголошено її вступну та резолютивну частини.

Постанова виготовлена в повному обсязі 01 березня 2017 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Приморський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її надає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

24.02.2016