Справа № 804/1884/16
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2017 рокусправа № 804/1884/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» звернувся з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016р. позов задоволено частково.

Суд постановив скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС № від 20.11.2015 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 129 725, 70 грн., в тому числі за основним зобов'язанням - у розмірі 86 483,80 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - у розмірі 43 241, 90 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2015 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 477418,80грн., в тому числі за основними зобов'язаннями - у розмірі 318279,20грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 159139,60грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано те, що як до перевірки так і до суду надано всі докази на підтвердження господарських операцій з постачальниками.

Відповідачем також подано апеляційну скаргу, просить оскаржену постанову скасувати в частині задоволених позовних вимог, в задоволення позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд, частково задовольняючи позов не врахував невідповідність дати виписки податкових накладних ТОВ «Нова Плюс» з датою заїзду автотранспорту на територію ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Представник позивача апеляційну скаргу ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підтримав, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував.

Представник відповідача не з'явився, повістка вручена 27.01.2017.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає задоволенню, а Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки № 25/28-01-51-03/00191307 від 09.11.2015, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2015, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 607 144, 50 грн., в тому числі, за основним зобов'язанням - у розмірі 404 763 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - у розмірі 202 381, 50 грн.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п.п. 14.1.18, п. 14.1 ст. 14, ст. 22, п. 44.1, . 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200, п. 201.1, п. 201.2 ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ у розмірі 404 763 грн. Поряд з цим, перевіркою встановлено завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного періоду та сумою податкового кредиту звітного періоду на загальну суму 404 763 грн., завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, на ту ж саму суму.

В описовій частині акту зазначено, що вказане порушення є наслідком протиправного формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Літпром Кривбас», ТОВ «Промліга», ТОВ «Аріста КР», ТОВ «Нова Плюс», ПП «Ювікс».

Податкове повідомлення-рішення позивачем було оскаржено до суду.

Суд першої інстанції в частині задоволення позовних вимог зазначив, що позивачем було доведено здійснення господарських відносин з ТОВ «Нова плюс», а зазначені у акті перевірки недоліки у заповненні окремих реквізитів документів самі по собі не можуть виступати підставою для визнання їх паперовими носіями, зважаючи на доведеність здійснення господарських відносин з поставки товару ТОВ «Нова плюс» на адресу позивача у липні 2015 року.

В частині відмови в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про відсутність належного документального підтвердження з боку позивача реальності здійснення господарських операцій з постачання товару контрагентами-постачальниками ТОВ «Літпром Кривбас», ТОВ «Промліга», ТОВ «Аріста КР» - за липень 2015 року, та ПП «Ювікс» - за лютий, квітень, травень 2015 року, на загальну суму 318 279,20 грн.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог погоджується з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, між ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ТОВ «Нова-плюс» було укладено договір поставки № 78 від 16.01.2015, згідно умов якого, ТОВ «Нова-плюс» (постачальник) зобов'язувалось передати у власність ПАТ «Кривбасзалізрудком» (покупець) продукцію згідно специфікацій до цього договору (т.1 а.с. 15-21).

По взаємовідносинам з ТОВ «Нова-плюс» протягом липня 2015 року позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 86 483,80 грн.

На підтвердження поставки товару, позивачем до перевірки було надано: видаткові накладні № РН-000018 від 20.07.15, № РН-000019 від 20.07.15, № РН-000020 від 20.07.15, № РН-000021 від 20.07.15, податкові накладні № 22 від 20.07.15, № 23 від 20.07.15, № 24 від 20.07.15, № 25 від 20.07.15, товарно-транспортні накладні № 34 від 20.07.15, № 35 від 20.07.15. Проведення розрахунків за даними господарськими операціями підтверджено рахунками-фактурами № СФ-000021 від 20.07.15, № СФ-000020 від 20.07.15, № СФ-000022 від 20.07.15, № СФ-000023 від 20.07.15 (т.1 а.с. 197-211).

На підтвердження відповідності поставленої продукції технічним стандартам якості, позивачем надано сертифікати якості та паспорти (сертифікати) якості на кожну групу товарів, видані ТОВ «Нова-плюс» на виконання умов договору поставки № 78 від 16.01.2015 р. та відповідно до заявок позивача (т.1 а.с. 212-233, т.2 а.с. 87-88).

Крім того, позивачем надано документи на підтвердження наявності основних фондів та здійснення господарської діяльності ТОВ «Нова-плюс» у періоді спірних правовідносин, а саме: договори оренди приміщень, цивільно-правові договори на виконання робіт з фізичними особами у липні 2015 року, дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки, а також лист Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 3789/10/04-83-23 від 12.04.2016, згідно якого, ТОВ «Нова-плюс» не має ознак фіктивного підприємства та боргових податкових зобов'язань перед бюджетом станом на 12.04.2016 (т.2 а.с. 102-120).

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

У відповідності до п.п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Фактичне виконання господарських зобов'язань між позивачем та ТОВ «Нова-плюс» підтверджується первинними документами, укладені правочини відповідають економічному змісту та діловій меті, отримані товарно-матеріальні цінності використані позивачем у власній господарській діяльності, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі його активів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог відсутні.

Щодо взаємовідносин з постачальниками ТОВ «Літпром Кривбас», ТОВ «Промліга», ТОВ «Аріста КР» та ПП «Ювікс».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, між ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ТОВ «Аріста КР» було укладено договір поставки № 513 від 26.03.2015 р., згідно умов якого, ТОВ «Аріста КР» (постачальник) зов'язувалось передати у власність ПАТ «Кривбасзалізрудком» (покупець) продукцію згідно специфікацій до цього договору.

По взаємовідносинм з ТОВ «Аріста КР» протягом липня 2015 року, позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 50 668 грн.

На підтвердження здійснення поставки, позивачем до перевірки надано наступні документи: видаткові накладні № 25 від 27.07.15, № 24 від 23.07.15, № 22 від 10.07.15; податкові накладні № 6 від 27.07.15, № 3 від 23.07.15, № 1 від 10.07.15; товарно-транспортні накладні № 25 від 27.07.15, № 21 від 23.07.15, № 22 від 10.07.15. Крім того, позивачем було надано прибуткові ордери, платіжні доручення та рахунки на поставлений товар, наявність яких не заперечується сторонами у справі (т.1 а.с. 152-161).

Між ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ТОВ «Літпром Кривбас» було укладено договір поставки № 476 від 17.03.2015 р., згідно умов якого, ТОВ «Літпром Кривбас» у якості постачальника зобов'язувалось передати у власність ПАТ «Кривбасзалізрудком» як покупця продукцію згідно специфікацій до цього договору (т.1 а.с. 29-33).

По взаємовідносинам з ТОВ «Літпром Кривбас» позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ у липні 2015 року на суму 7 600 грн.

На підтвердження здійснення господарських відносин з поставки цього товару, позивачем до перевірки були надані видаткова накладна № 2 від 03.07.15, податкова накладна № 2 від 03.07.15, товарно-транспортна накладна № 2 від 03.07.15, прибутковий ордер, платіжне доручення та рахунок на поставлений товар, наявність яких не заперечується сторонами у справі (т.1 а.с. 163-168).

Між ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ТОВ «Промліга» було укладено договір поставки № 218 від 03.02.2015 р., згідно умов якого, ТОВ «Промліга» у якості постачальника зобов'язувалось передати у власність ПАТ «Кривбасзалізрудком» як покупця продукцію, згідно специфікацій до цього договору (т.1 а.с. 22-28).

По взаємовідносинам з ТОВ «Промліга» позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ у липні 2015 року на суму 62 126 грн.

На підтвердження здійснення господарських відносин з поставки товару, позивачем до перевірки надано видаткові накладні № 137 від 06.07.15, № 139 від 06.07.15, № 140 від 06.07.15, № 141 від 06.07.15, № 138 від 06.07.15, № 134 від 03.07.15, № 146 від 22.07.15; податкові накладні № 4 від 06.07.15, № 1 від 03.07.15, № 10 від 22.07.15; товарно-транспортні накладні № Р137 від 06.07.15, № Р139 від 06.07.15, № Р140 від 06.07.15, № Р141 від 06.07.15, № Р138 від 06.07.15, № Р134 від 03.07.15, № Р146 від 22.07.15, а також прибуткові ордери, платіжні доручення та рахунки на поставлений товар, наявність яких не заперечується сторонами у справі (т.1 а.с. 168-191).

Між ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ПП «Ювікс» було укладено договори поставки № 1428 від 14.11.2013 р. та № 51 від 15.01.2015 р., згідно умов яких, ПП «Ювікс» (постачальник) зобов'язувалось передати у власність ПАТ «Кривбасзалізрудком» (покупець) продукцію згідно специфікацій до цього договору (т.1 а.с. 38-59).

По взаємовідносинам з ПП «Ювікс» позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ за лютий 2015 р. - на суму 94 806, 14 грн., за квітень 2015 р. - на суму 69 496, 60 грн., за травень 2015 р. - на суму 33 581, 89 грн.

На підтвердження здійснення поставки товару, позивачем до перевірки надано: видаткові накладні № РН-0000005 від 06.02.15, № РН-0000007 від 12.02.15, № РН-0000008 від 12.02.15, № РН-0000009 від 12.02.15, № РН-0000010 від 12.02.15, № РН-0000019 від 24.02.15, № РН-0000021 від 24.02.15, № РН-0000020 від 24.02.15, № РН-0000044 від 09.04.15, № РН-0000041 від 09.04.15, № РН-0000042 від 09.04.15, № РН-0000043 від 09.04.15, № РН-0000040 від 09.04.15, № РН-0000049 від 17.04.15, № РН-0000050 від 17.04.15, № РН-0000052 від 22.04.15, № РН-0000069 від 19.05.15, № РН-0000070 від 19.05.15, № РН-0000074 від 22.05.15, товарно-транспортні накладні № 015706 від 06.02.15, № 019918 від 13.02.15, № 016291 від 24.02.15, № 015876 від 09.04.15, № 9830 від 17.04.15, № 017400 від 22.04.15, № 017287 від 19.05.15, а також прибуткові ордери, платіжні доручення та рахунки на поставлений товар, наявність яких не заперечується сторонами у справі (т.1 а.с. 61-146).

Відмовляючи і цій частині в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про відсутність документів, які б засвідчували якість поставленого контрагентом-постачальником товару, у наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відсутні дані щодо документів, які додаються до ТТН (товарних накладних, сертифікатів, посвідчень, свідоцтв), які водій-експедитор приймає і передає разом із вантажем вантажоодержувачу, включаючи вид пакування та іншу обов'язкову інформацію про вантаж.

Судом першої інстанції також зазначено, що товар від ТОВ «Аріста КР» по ланцюгу постачання був поставлений від ПП «Агентство безпеки еліт собр», стосовно якого відсутні будь-які дані щодо походження реалізованої на адресу ТОВ «Аріста КР» продукції, пов'язаної з добуванням залізних руд. При цьому, основною діяльністю даного контрагента є «діяльність приватних охоронних служб».

Аналізом походження товару від ТОВ «Літпром Кривбас», проведеним податковим органом, не встановлено фінансово-господарських операцій з придбання даного виду товару по ланцюгу постачання: ПП «Герон» - ТОВ «Іліфіос Груп», ПП «Герон» - ТОВ «Літпром Кривбас».

Згідно даних податкового обліку, постачальниками запчастин на адресу ТОВ «Промліга» по ланцюгу постачання є ТОВ «Пуарден», основним видом діяльності якого є оптова торгівля текстильними виробами, та ТОВ «Авто-Нікос», яке спеціалізується на роздрібній торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Аналізом баз даних та податкової звітності, проведеним податковим органом під час перевірки, встановлено, що запасні частини за своєю номенклатурою та у кількості, аналогічній тій, що були поставлені на адресу ПАТ «Кривбасзалізрудком», на адресу ПП «Ювікс» поставлені у лютому 2015 року ТОВ «Соул констракшн групп». Натомість, у сертифікатах якості на поставлений на адресу позивача протягом лютого, квітня та травня 2015 року, виробником товару зазначено ПП «Ювікс».

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими з наступних підстав.

У відповідності до п.п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Фактичне виконання угод ТОВ «Літпром Кривбас», ТОВ «Промліга», ТОВ «Аріста КР» та ПП «Ювікс» підтверджено наданими копіями первинних бухгалтерських документів, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Придбані товарно-матеріальні цінності та послуги використанов позивачем у власній господарській діяльності.

Таким чином, позивачем в судовому засіданні доведено фактичне здійснення господарських операцій, суми по яких позивачем включені до складу податкового кредиту, встановлено також подальше використання придбаного товару у власній господарській діяльності.

Висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки формування суб'єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Таким чином, постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову підлягає скасуванню, позов належить задовольнити.

Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Позов в цій частині задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2015 в сумі 318279грн. 20 коп. основного платежу та 159139грн. 60 коп. фінансових санкцій.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» витрати по сплаті судового збору 17179грн. 18 коп.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник