Справа № 813/1902/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року справа № 813/1902/16

16 год. 45 хв. зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Василько А.В.,

за участю:

представника відповідача Темника Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Альфабудсервіс» до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

приватне підприємство «Альфабудсервіс» (далі - ПП «Альфабудсервіс») звернулося до суду з позовом до ліквідаційної комісії Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2016 №.

Суд у відповідності до вимог ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України допустив заміну відповідача його правонаступником - Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з розрахунком штрафних санкцій до акта перевірки відповідач нарахував штраф у розмірі 20%. В абзаці 1 п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України передбачено кількість днів затримки сплати узгодженої суми грошового зобов'язання та відповідні розміри штрафних санкцій. Позивач стверджує, що як вбачається із лінійок 14-18 розрахунку штрафних санкцій, кількість прострочених днів сплати суми податкових зобов'язань становить « 0». Проте, відповідач нарахував штрафну санкцію в розмірі 20%, що є порушенням норм чинного законодавства. Позивач також зазначає, що йому не надано можливості сплатити штраф у розмірі 10%, а відразу ж нараховано штрафні санкції в розмірі 20%. Позивач посилається і на те, що станом на 01.04.2016 розпочалася ліквідаційна процедура ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області, а тому, оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято не уповноваженою (фактично неіснуючою) особою.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що за результатами перевірки встановлено, що позивач несвоєчасно сплатив узгоджену суму податку на додану вартість. На підставі акта перевірки відповідач прийняв оскаржене податкове повідомлення-рішення, яким до позивача застосував штрафну санкцію в сумі 38732 грн. 58 коп. (20%) за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Штрафні санкції, визначені в акті перевірки у зв'язку з порушенням граничних строків сплати податку на додану вартість, нараховані в автоматизованому режимі на підставі даних АС Податковий блок.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце судового розгляду справи, проте подав клопотання про розгляд справи без участі представника. В судових засіданнях, в яких брав участь представник позивача, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених в письмовому запереченні. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

За результатами перевірки ПП «Альфабудсервіс» на предмет своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість за період 2014 рік - 2016 рік, ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області складено акт про порушення податкового законодавства № 210/1510/23953493 від 14.04.2016.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), а саме виявлено несвоєчасну сплату суми податкових зобов'язань, зазначених в податкових деклараціях та податкових повідомленнях-рішеннях.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 14.04.2016 №, яким за порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 193662 грн. 90 коп. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% на суму 38732 грн. 58 коп.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Відповідно до абзацу 1 п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого вказаним Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених вказаним Кодексом.

Як передбачено п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 вказаної статті) протягом строків, визначених вказаним Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Основні вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, інформативних додатків до акта (довідки), порядку його (її) підписання, реєстрації та зберігання визначаються Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745 (далі - Порядок).

Згідно з вимогами п.1 розділу ІІ вказаного Порядку, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Пунктом 5 розділу ІІ вказаного Порядку встановлено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як передбачено п.1 розділу IV згаданого Порядку залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків належать, зокрема розрахунок податкового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з наведенням в ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку) або звіту, відповідного звітного періоду, щодо якого здійснюється розрахунок податкового (грошового) зобов'язання, бюджетного відшкодування, від'ємних значень об'єктів оподаткування, а також іншої інформації, необхідної для визначення грошового зобов'язання (крім перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи).

Суд встановив, що в акті перевірки в лінійках 14-18 розрахунку штрафних санкцій (а.с.10-11) кількість днів прострочення сплати суми податкових зобов'язань, зазначених в податкових деклараціях з податку на додану вартість зазначена « 0». У зв'язку з цим, позивач вважає, що відповідач безпідставно нарахував штраф у розмірі 20%. При цьому, у позивача немає зауважень щодо розрахунку штрафних санкцій в іншій частині.

В ході розгляду справи відповідач надав розрахунок штрафних санкцій (а.с. 140), в якому в лінійках 14-18 в графі «к-ть днів» вказано 45, 44, 44, 44, 76. Всі інші дані в розрахунку штрафних санкцій залишені без змін. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що в розрахунку штрафних санкцій, наведених в акті перевірки, допущена технічна помилка в частині визначення кількості днів в лінійках 14-18.

В свою чергу, позивач не надав доказів сплати податкового зобов'язання за вказаними податковими деклараціями у встановлений строк.

З врахуванням внесених виправлень, суд вважає, що допущена відповідачем технічна помилка не впливає на суть виявленого правопорушення. З огляду на це, відповідач правомірно встановив порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість, і, оскільки, прострочення сплати становить більше 30 днів, то правомірно застосував штрафні санкції у розмірі 20%, передбаченому п.126.1 ст.126 ПК України.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач порушив строки надсилання оскарженого податкового повідомлення - рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків.

Суд встановив, що відповідач згідно з відміткою на поштовому конверті (а.с.9) направив оскаржене податкове повідомлення - рішення лише 27.04.2016, тобто з порушенням встановленого вказаним Порядку строку.

Проте, вказане порушення носить формальний характер, не впливає на суть виявленого відповідачем порушення позивачем строків сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість, та відповідно не є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування оскарженого податкового повідомлення - рішення.

Щодо доводів позивача про те, що оскаржене податкове повідомлення - рішення підписане неуповноваженою особою, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься наказ ДФС України від 24.02.2016 №167 «Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС у Львівській області» відповідно до п.2 якого ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області реорганізовано шляхом приєднання до Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

В пункті 10 зазначеного наказу передбачено утворити комісії з реорганізації окремих територіальних органів ДФС у Львівській області, керівниками яких призначити посадових осіб згідно з додатком.

Як передбачено п.3 додатку до вказаного наказу, головою комісії з реорганізації ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області призначено начальника інспекції ОСОБА_2

Такі ж положення містяться також в наказі ГУ ДФС у Львівській області від 26.02.2016 №51 «Про реорганізацію ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області» та додатку №1 до вказаного наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржене податкове повідомлення -рішення правомірно підписане керівником ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик