Справа № 804/8379/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 р.Справа №804/8379/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю: позивача представника відповідача 1 представника відповідача 2 ОСОБА_4 Кушнірчук Н.В. Кирпичова Е.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про визнання недійсним рішення, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -
29 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, у якому просить:
- визнати недійсним рішення відповідача щодо направлення скарги від 23 січня 2016 року для перевірки до ПАТ «Дніпрогаз», та зобов'язати розглянути таку скаргу належним чином, згідно усіх вимог законодавства;
- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. + 20 грн. за кожен наступний день, починаючи з 28 листопада 2016 року та до винесення судом рішення по справі або здійснення відповідачем відповідних дій, у разі вчинення їх раніше.
Одночасно заявлено клопотання про винесення окремої ухвали та направлення її Адміністрації Президента України для притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відповідача.
26 грудня 2016 року позивачем подано уточнений адміністративний позов, в якому позивач просив:
- визнати недійними рішення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо пересилки скарг позивача від 23.01.2016 року, 14.05.2016 року, 17.10.2016 року, 07.11.2016 року для перевірки до ПАТ «Дніпрогаз»;
- зобов'язати Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути вказані скарги належним чином, згідно усіх вимог законодавства, повідомивши про них письмово;
В обґрунтування позову зазначено, що працівники ПАТ «Дніпрогаз» 18.01.2016 року без попередження на наявності причин відключення будинку від газу, відключили газопостачання в частині квартир. Позивач неодноразово направляв скарги до Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо тривалого безпідставного відключення від газопостачання, проте, відповідач всупереч вимогам закону, не розглядаючи скарги, направляв їх для розгляду до ПАТ «Дніпрогаз». Позивач зазначив, що відключення від газопостачання здійснено у січні 2016 року, в подальшому відновлено газопостачання будинку, проте, труби проложені із виключенням із кола газопостачання квартири 26, у якій мешкає позивач, у зв'язку із чим газ відсутній у квартирі більше року та на час розгляду цієї справи. Позивач вважає, що неприйняттям своєчасних рішень за скаргами, та направленням їх до ПАТ «Дніпрогаз» відповідач створив умови щодо продовження порушень його прав. Протиправними систематичними та тривалими порушеннями прав позивача, якому 66 років, відповідач спричинив моральну шкоду, оскільки відношення відповідача позивач розглядає як образливе та знущальне, що вимусило позивача прикладати додаткових зусиль та хвилювань при захисті його прав, звертатись за захистом до суду.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що передавав для розгляду звернення позивача в Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Відповідачем подано клопотання про заміну первинного відповідача Управлінням паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації, у задоволенні якого судом відмовлено з огляду на наявність заперечення позивача, та залучено вказану особу другим відповідачем.
В судовому засіданні представник другого відповідача повідомив, що Управління не припустилось порушень прав позивача, оскільки не перенаправлялись звернення позивача до ПАТ «Дніпрогаз», а запитувались електронними листами відомості, з метою вирішення заявлених питань; підтвердив, що відповіді на скарги не надавались. Заперечив проти вимог про стягнення моральної шкоди з огляду на їх необґрунтованість та відсутність розрахунку.
Ухвалою суду від 13.02.2017 року залишено без розгляду позов у частині позовних вимог щодо скарги від 23.01.2016 року у зв'язку пропуском строку звернення позивача до суду із такими позовними вимогами.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2016 року позивач направив до Дніпропетровської обласної державної адміністрації скаргу, в якій зазначив, що працівниками ПАТ «Дніпрогаз» відключено без попередження газопостачання у зв'язку із наявною заборгованістю, наявна заборгованість 20.01.2016 року була погашена, про що підприємство повідомлено. В подальшому мешканцям повідомили про відключення газу у зв'язку із витоком газу, однак, такого витоку не було. Ремонтні роботи не проводились.
У скарзі від 23.01.2016 року позивач просив прийняти невідкладні заходи щодо відновлення газопостачання в первісному, повному обсязі, притягнути винних до відповідальності, на скаргу надати мотивовану відповідь.
Вказана скаргу від 23.01.2016 року направлена для розгляду в Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження обласної державної адміністрації. Відповідь позивачу не надана.
При цьому, 03.02.2016 року за №1004/2-2/2 ПАТ «Дніпрогаз» на лист Управління від 01.02.2016 року №23/0/208-16, із направленням копії позивачу, повідомлено про виконання невідкладних позапланових ремонтних робіт на системі газопостачання. Також зазначено, що ОСОБА_4, мешканцю кв.№14, належить переоформити особовий рахунок, оскільки власником кв.14 є ОСОБА_8
14.05.2016 року позивач повторно звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із скаргою аналогічного змісту та вимогами, просив перевірити викладені факти виходом на місце. У скарзі зазначив, що всю зиму мешканці були без газу, працівники ПАТ «Дніпрогаз» не виїжджали до будинку для ремонтних робіт, доступ до квартири не вимагали, проте ходять по квартирах та вимагають гроші.
30.05.2016 року за №4870/2-2 ПАТ «Дніпрогаз» на лист Управління від 25.05.2016 року №128/0/208-16, із направленням копії позивачу, повідомлено про виконання невідкладних позапланових ремонтних робіт на системі газопостачання та підтвердили факт відключення газу. Відновлення газу можливо після надання доступу до квартир 22, 26 для обстеження внутрішньо будинкової системи газопостачання квартир. Також зазначено, що ОСОБА_4, мешканцю кв.№26, належить переоформити особовий рахунок, оскільки власником кв.26 є ОСОБА_9
17.10.2016 року позивач втретє звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із скаргою аналогічного змісту та вимогами, просив перевірити викладені факти виходом на місце. У скарзі зазначив, що газопостачання не відновлено, по скарзі позивача антимонопольний комітет застосував штраф до ПАТ «Дніпрогаз». Скаржник просив, не пересилати цю скаргу до ПАТ «Дніпрогаз», перевірити викладені факти у найкоротший строк, прийняти заходи до демонтажу самоуправного, протизаконного «обводу» кв.26, приведення труб для постачання газу в первісний стан, підключення всім мешканцям газу, повернення зайво сплачених сум, притягнути винних до відповідальності, повідомити про розгляд скарги письмово.
01.11.2016 року за №9545/8-2 ПАТ «Дніпрогаз» на лист Управління від 26.10.2016 року №293/0/208-16, із направленням копії позивачу, повідомлено ОСОБА_4, що для розгляду звернення по суті заявнику необхідно надати доступ до газових приладів, що встановлені в квартирі.
07.11.2016 року позивач вчетверте звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із скаргою аналогічного змісту та вимогами, просив перевірити викладені факти виходом на місце. У скарзі зазначив, що газопостачання не відновлено.
Скаржник просив, не пересилати цю скаргу до ПАТ «Дніпрогаз», перевірити викладені факти у найкоротший строк, прийняти заходи до демонтажу самоуправного, протизаконного «обводу» кв.26, приведення труб для постачання газу в первісний стан, підключення всім мешканцям газу, притягнути винних до відповідальності, повідомити про прийняті заходи.
Рішенням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення від 24.05.2016 року №12/01-14/16-16, розглянувши матеріали за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (надалі - ПАТ «Дніпрогаз», Товариство) передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій чи бездіяльності суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, вирішила (а.с.12-15):

- визнати публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» (і.к. 20262860) суб'єкт господарювання, який протягом 2015 року та поточного періоду 2016 року займав монополі (домінуюче) становище на ринку розподілу природного газу в територіальних межах міста Дніпропетровська та Дніпропетровського району (крім сіл Любимівка. Перше травня, Степепове, Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка, Партизанське та радгоспу «Дзержинець») Дніпропетровської області оскільки на цьому ринку у нього немає жодного конкурента;

- визнати бездіяльність публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (20262860) щодо не відновлення, без об'єктивних причин, газопостачання побутовим споживачам (зокрема які мешкають за адресами: [інформація з обмеженим доступом], АДРЕСА_1, після завершення аварійно- відновних робіт, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим пунктом другим етапі 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді бездіяльності суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку розподілу природного газу, що призвело ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 2.2 резолютивної частини, накласти на публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» (і.к. 20262860) штраф у розмірі 68000 грн.;

- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» (і.к. 20262860) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом вчинення, у десятиденний строк, дій, визначених Кодексом газорозподільних систем, спрямованих на відновлення газопостачання мешканцям будинку по АДРЕСА_1 про що надати відповідні документи.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, врегульований Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Закон №393/96-ВР забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Скарга, це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року №586-XIV (далі - Закон №586-XIV) виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Одним із основних завдань місцевих державних адміністрацій є забезпечення законності та правопорядку, додержання прав і свобод громадян.

Принципами діяльності місцевих державних адміністрацій є здійснення повноважень на засадах відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини.

Відповідно до статті 38 Закону №586-XIV місцеві державні адміністрації забезпечують додержання прав і свобод громадян. Громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.

Посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обґрунтовану відповідь.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 03.02.2014 року №Р-65/0/3-14 затверджено «Положення про Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації», яке входить до складу облдержадміністрації і забезпечує виконання покладених на нього завдань та є юридичною особою (а.с.41-45).

Одним із основних завдань Управління є забезпечення реалізації в області державної політики в нафтогазовому комплексі (п.4 Положення). Управління відповідно до Положення:

- підпункт 2 пункту 5: забезпечує у межах повноважень захист прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб;

- підпункт 4 пункту 5: здійснює державний контроль за дотриманням підприємствами правил, норм, стандартів у межах визначених повноважень;

- підпункт 12 пункту 5: розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян з питань, що відносяться до компетенції Управління.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у Управління делегованих повноважень на розгляд звернень громадян у сфері нафтогазовому комплексу.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стан дартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учас ники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених за коном заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи.

З огляду на викладене, суд зазначає, що будь-які рішення ані відповідачем ані другим відповідачем не приймались, та відмовляє у позові у частині таких вимог.

Згідно з статтею 7 Закону №393/96-ВР, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Законодавство України, яким врегульовано питання розгляду звернень громадян, не передбачають дії суб'єкта владних повноважень, згідно яких була б можливість направлення скарг, їх тексту або примірників тієї особі, на яку подано скаргу. Однак, це фактично здійснено відповідачем та вбачається із відповідей ПАТ «Дніпрогаз».

Поряд із цим, судом встановлено вчинення протиправних дії другим відповідачем, якими фактично на адресу ПАТ «Дніпрогаз» були направлені скарги позивача 14.05.2016 року, 17.10.2016 року, 07.11.2016 року, що прямо вбачається із тексту листів ПАТ «Дніпрогаз» від 20.05.2016 року, 26.10.2016 року,01.1.2016 року. Так, кожен лист в першому абзаці містить відомості, що він складається на звернення та є результатом розгляду останнього (а.с.30, 33, 36). При цьому, відповіді були направлені на адресу позивача, що встановлено у судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позову та визначає протиправними дії щодо направлення скарг позивача для розгляду в ПАТ «Дніпрогаз».

Відповідно до статті 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно з статтею 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

- об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Судом встановлено, що другим відповідачем не надано жодної відповіді на звернення позивача.

У зв'язку із цим, суд виходить за межі позову та вважає протиправною бездіяльність Управління щодо ненадання відповідей на скарги від 14.05.2016 року, 17.10.2016 року, 07.11.2016 року у зв'язку із чим, на відновлення порушених права, зобов'язує Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати відповіді на зазначені скарги в порядку, встановленому законом.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення сум моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 25 Закону №393/96-ВР громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

В розглянутому спорі належить зазначити необхідність додержання суб'єктом владних повноважень принципу обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.

Як відзначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприяття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Європейський суд неодноразово вказав, що принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії (в розглянутому випадку закон має таку пряму та автоматичну дію).

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади обов'язку у здійсненні позитивних дій, направлених на реалізацію прав позивача, є ефективність її дій у розглянутій ситуації.

Так, відповідно до Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Суд дійшов висновку, що Управлінням допущені протиправні дії щодо направлення на розгляд спірних скарг, зокрема електронною поштою, що призвело до отримання позивачем відповідей на скарги саме від ПАТ «Дніпрогаз», при допущеній Управлінням бездіяльності у формі ненадання відповідей на скарги.

При цьому, у листі від 16.12.2016 року №23-2384/0/139-16 відповідач визнає перенаправлення скарг до підприємства власне дії якого оскаржував заявник, що є помилковим (а.с.54).

Фактично суд констатує порушення другим відповідачем прав позивача, з огляду на те, що станом на час винесення рішення по справі відновлення порушеного права позивача так і не відбулось та триває. Активний захист позивач реалізує з січня 2016 року, проте й з цього часу ані відновлення права, ані дієвих заходів, підтверджених належними та допустимими доказами, для надання позивачу відповіді на скаргу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», не вжито. Усунути наслідки протиправних дій, в результаті яких скарги були розглянуті ПАТ «Дніпрогаз», не уявляється можливим.

Відповідно пункту 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Що стосується матеріального відшкодування моральної шкоди, суд може присудити її особі, виносячи рішення на засадах справедливості, оскільки її точний підрахунок є неможливим. Зазнана такою особою моральна шкода може включати аспекти, які більшою або меншою мірою є «об'єктивними» або «суб'єктивними».

Як зазначено у рішенні Європейського суду у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 253, якщо один або більше з аспектів шкоди не можуть бути точно визначені, суд може вирішити здійснити загальну оцінку на засадах справедливості.

Оцінюючи негативні наслідки, яких заявник зазнав у зв'язку із розглянутою триваючою невизначеністю, суд звертає увагу на доводи заявника щодо збільшення обсягу та характеру порушення прав позивача протягом всього періоду (один рік) відсутності реагування відповідачів на звернення позивача, відсутності й на час розгляду справи постачання газу у квартиру позивача, що пов'язано із штучним небажанням ПАТ «Дніпрогаз» реалізувати права позивача, посилаючись на паперові формальності, без встановлення усіх обставин правовідносин.

На думку суду, незалежно від будь-яких наслідків, розчарування, яке, природно, може виникнути у результаті такої триваючої ситуації невизначеності, саме по собі становить непропорційний тягар, який було ще більше посилено відсутністю будь-якого відшкодування за нескінченну неможливість формальної реалізації заявником його права на отримання відповіді від відповідачів та розуміння шляхів реалізації захисту порушеного права.

Отже, позивач вправі вимагати справедливої сатисфакції від держави та очікувати справедливого та ефективного захисту з боку держави в судовому порядку. Враховуючи, що права позивача є порушеними, таке порушення є триваючим та обов'язок по відновленню порушених прав не залежить від позивача, суд вважає справедливим присудження позивачу відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Вказана шкода полягає у підтверджених у судовому засіданні моральних стражданням та переживаннях позивача, що виникли у зв'язку із допущеними діями другого відповідача, які призвели до негативних наслідків.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково, виходить за межі позовних вимог у викладеній вище частині, відмовляючи у задоволення позову щодо відповідача Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Керуючись статтями 11, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про визнання недійсним рішення, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо направлення скарг ОСОБА_4 від 14.05.2016 року, 17.10.2016 року, 07.11.2016 року до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз».

Визнати протиправною бездіяльність Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо не розгляду та ненадання відповідей відповідно до Закону України «Про звернення громадян» на скарги ОСОБА_4 від 14.05.2016 року, 17.10.2016 року, 07.11.2016 року та зобов'язати Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати відповіді на зазначені скарги в порядку, встановленому законом.

Стягнути з Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_4 суми компенсації моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2017 року.

Суддя І.О. Верба