Справа № 305/929/16, 2а-305/28/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Справа № 876/5263/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, яким просила зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком з врахуванням ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що керуючись принципом законності та виходячи із визначених у ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд зазначив, що для визначення розміру разової грошової допомоги членам сімей інвалідів війни у 2016 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141, а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції згідно Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV, який має вищу юридичну силу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виплативши в квітні 2016 року позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 465,00 грн., тобто у розмірі, що визначений зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений законом.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була виплачена позивачу як члену сім'ї (дружині) померлого ветерана війни з дотриманням вимог чинного на той час законодавства, а саме Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141.

В зв'язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 має статус члена сім'ї померлого ветерана війни та має право на пільги, встановлені законодавством для даної категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

У 2016 році їй було проведено виплату щорічної разової грошової допомоги як члену сім'ї (дружині) померлого ветерана війни до 05 травня в розмірі 465,00 грн.

Не погодившись з отриманим розміром допомоги, позивач звернулась до відповідача з клопотанням про її виплату в розмірі, встановленому ч. 5 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме виходячи з розміру 5 мінімальних пенсій за віком.

Однак листом від 21.05.2016 року № 1387/08-07 відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні доплати, мотивуючи відмову тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 встановлено розмір разової грошової допомоги члену сім'ї померлого ветерана війни до 5 травня за 2016 рік у 465,00 грн. і дана сума їй була виплачена.

Колегія суддів вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність даної відмови відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008) щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас з 01.01.2015 року набув чинності Закон України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», пунктом 63 якого розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказані положення Закону є чинними та не визнані Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» було встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої, зокрема, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, члену сім'ї померлого інваліда війни II групи - 465 гривень.

Також колегія суддів враховує, що у рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 1-11/2012 роз'яснено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» правомірно здійснена в порядку та розмірі, визначеному зазначеною вище постановою Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, і оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області задовольнити.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року у справі № 305/929/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про зобов'язання вчинити дії - скасувати і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Н.В. Ільчишин

Т.І. Шинкар