Справа № 802/262/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 лютого 2017 р. Справа № 802/262/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що звернулася до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про зміну в свідоцтві про одруження "ім'я та по батькові нареченої" з ОСОБА_2 на ОСОБА_1. Проте, Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у листі від 12 жовтня 2016 року зазначив, що підтверджуючих документів про зміну імені та по батькові в архіві відділу ДРАЦС не виявлено, у зв'язку з чим ототожнити громадянку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 немає підстав. З урахуванням зазначеного, позивач просить зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису № 17 від 14 травня 1970 року, а саме змінити "ім'я та по батькові нареченої" з ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивач просила адміністративний позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

14 травня 1970 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 про що було видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 14 травня 1970 року (а.с. 14).

Проте, у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1 від 14 травня 1970 року було помилково зазначено "ім'я та по батькові нареченої" ОСОБА_2 замість ОСОБА_1.

Разом з тим, від спільного подружнього життя народилися діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Однак, у свідоцтві про народження дітей також наявні помилки в "графі мати" зазначено ОСОБА_2 замість ОСОБА_1.

Для усунення зазначених розбіжностей у актових записах ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою. До заяви були долучені наступні документи:

- свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2;

- свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 в якому в графі "наречена" зазначено ОСОБА_2;

- свідоцтво про народження ОСОБА_6 в якому в графі "мати" зазначено "ОСОБА_1";

- свідоцтво про народження ОСОБА_7 в якому в графі "мати" зазначено "ОСОБА_2;

- свідоцтво про народження ОСОБА_8 в якому в графі "мати" зазначено "ОСОБА_2;

- копія паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 ОСОБА_1.

Листом № 3132-2-5/6/88 від 12 жовтня 2016 року Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повідомив, що підтверджуючих документів про зміну імені та по батькові в архіві відділу ДРАЦС не виявлено, у зв'язку з чим ототожнити громадянку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 немає підстав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 1 липня 2010 року №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон України №2398-VI), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за №96/5 (далі - Правила), Порядком ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року №1064 (далі - Порядок № 1064).

Так, згідно положень статті 49 Цивільного кодексу України та статі 2 Закону України №2398-VI визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до статті 1 Закону України №2398-VI цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 6 Закону України №2398-VI визначені повноваження відділів державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 6 Закону України №2398-VI зокрема закріплено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно з частинами 1-3 статті 9 Закону України №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до частини 5 статті 9 Закону України №2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Частинами 2-4 статті 22 Закону України №2398-VI встановлено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Розділом ІІ Правил №96/5.

Згідно із пунктом 2.1 Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

При цьому, згідно з пунктом 2.6 Правил №96/5 разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Позивач звернулася до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про внесення змін до актового запису № 17 від 14 травня 1970 року, а саме змінити в свідоцтві про одруження "ім'я та по батькові нареченої" з ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

Судом досліджено висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який мотивований відсутністю підтверджуючих документів, які б достовірно підтверджували, що ОСОБА_2 є ОСОБА_1.

Дослідивши висновок Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, суд погоджується з обґрунтованістю його доводів та вважає його таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, суд звертає увагу позивача, що обставини, які б підтверджували, що ОСОБА_2 є ОСОБА_1 можуть бути предметом розгляду суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства (про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року №12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" передбачено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв'язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв'язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім'я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім'я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв'язку зі зміною статі). У випадках, коли вимога про встановлення неправильності запису прізвища, імені, по батькові пов'язується не з обставинами, які за законодавством тягнуть за собою внесення змін у ці записи, заяви про зміну прізвища, імені, по батькові вирішуються згідно з Положенням про порядок розгляду клопотань про переміну громадянами України прізвищ, імен, по батькові, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 березня 1993 року № 233.

Відтак, позивач, якщо вважає за необхідне встановити той факт, що вона є ОСОБА_1, вправі звернутись до місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства; рішення суду за результатами розгляду справи, якщо ним буде встановлено цей факт, буде беззаперечним доказом та підставою для органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до відповідних актових записів.

На час розгляду зазначеної адміністративної справи позивачем не було додано до матеріалів справи рішення місцевого суду у порядку цивільного судочинства про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для зобов'язання Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вносити зміни до актового запису № 17 від 14 травня 1970 року, а саме змінити "ім'я та по батькові нареченої" з ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна