Справа № 459/310/17
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/310/17
Провадження № 2-а/459/68/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

при секретарі Головко А.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Замлинського В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СР ПП №3 сержанта поліції Замлинського Володимира Ярославовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

02.02.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову поліцейського СР ПП №3 сержанта поліції Замлинського Володимира Ярославовича БР№160551 від 26.01.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, оскільки законом передбачено розгляд справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи. Крім того, працівник поліції, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не надав йому можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 26 січня 2017 року він на автомобілі ОPEL рухався по вул. Сокальській, поблизу Червоноградського міського ринку. Так як проїзд на вказаній вулиці був вільний тільки для одного автомобіля, а назустріч рухався маршрутний транспортний засіб, він вимушений був здійснити зупинку близько на одну хвилину, для того щоб пропустити його (транспортний засіб, який рухався). Після чого продовжив рух, однак був зупинений працівником поліції, який звинуватив його у порушення правил дорожнього руху. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що постанова була складена згідно чинного законодавства. Позивач припаркував автомобіль з лівої сторони. До того ж останній вийшов із машини та пішов на ринок. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4 у суді пояснив, що 26 січня 2017 року позивач поставив автомобіль близько 10-20 метрів від знаку «зупинка заборонена» та відлучився на 10-20 хвилин. Тому поліцейським було складено відповідну постанову про порушення правил дорожнього руху.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_5, він був присутній під час складання постанови відносно ОСОБА_6 Працівник поліції роз'яснив права водію, а також повідомив, що він може додатково ознайомитися зі своїми правами у тексті постанови. Особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності підписала складений поліцейським документ.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26 січня 2017 року поліцейським СР ПП №3 сержантом поліції Замлинським Володимиром Ярославовичем винесено постанову серії БР №160551 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 відповідно до якої, позивач керуючи транспортним засобом ОPEL, номерний знак НОМЕР_1, 26.01.2017 року о 13 год. 10 хв. в м. Червонограді по вул.Сокальська, не виконав вимогу знаку 3.34 «зупинку заборонено», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення в межах санкції даної норми.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як регламентовано ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху за частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно із положеннями статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 8 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 6).

Позивач посилається на неправильне трактування норми закону інспектором поліції, а саме частини 1 статті 276 КУпАП, згідно якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Офіційне тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП наведено в Рішенні Конституційного Суду N 5-рп/2015 26.05.2015, згідно якого, використане словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак, згідно п.2.3 мотивувальної частини вищевказаного рішення Конституційного Суду України, перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII, який набув чинності 07.11.2015р. було внесено зміни до згаданого переліку, а саме змінено ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху (ПДР) віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, як вбачається з змін внесених до КУпАП від 14.07.2015 року та які набрали чинність 07.11.2015 року, та які не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що інспектор поліції Замлинський В.Я. діяв відповідно до законодавства та у межах своєї компетенції, відтак правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Також позивач посилається на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інспектором позбавлено його можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Так, згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданими у судовому засіданні та письмовому вигляді підтверджується, що інспектор патрульної поліції ознайомив водія з його правами, таким чином, суд вважає, що позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними, матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Оскільки позивач по справі не надав доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а його доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, наданими відовідачем, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, його дії були вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КУпАП, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулось з додержанням вимог законодавства України.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Д. І. Рудаков