Справа № 821/180/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/180/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні до Дочірнього підприємства "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" (далі по тексту - відповідач або ДП "ХЧЛЗ" ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод") про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з вересня 2015 року по грудень 2016 року УПФУ проводилась виплата пільгових пенсій працівникам, які працювали на ДП "ХЧЛЗ" ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" (перейменовано в Дочірнє підприємство "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод"). ДП "ХЧЛЗ" ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" використовувало працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за яким зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно пункту "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788.

На даному підприємстві працювали працівники, які відповідно зазначені в пільгових довідках ДП "ХЧЛЗ" ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод".

Відповідач зазначені кошти не сплатив, внаслідок чого у нього перед УПФУ утворилась заборгованість частково з вересня 2015 року по грудень 2016 року у сумі 476144,34 грн.

Позивач надав до суду клопотання про розглядати справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, дату та місце судового розгляду відповідача повідомлено належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні документи та матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: дочірнє підприємство "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" має статус юридичної особи, є страхувальником та зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Херсоні.

Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї, відомо, що ДП "ХЧЛЗ" ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" (перейменовано в Дочірнє підприємство "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод") використовувало працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Підставами для призначення відповідної пенсії є документи, що підтверджують спеціальний стаж: трудова книжка, а за відсутності запису у ній - уточнююча довідка, що видається підприємством, на якому працівник набув спеціальний стаж роботи. Зокрема, відповідачем підтверджено такий трудовий стаж стосовно визначеного кола його працівників.

Так, на підприємстві працювали: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 на професіях, пов'язаних зі шкідливими та тяжкими умовами праці, що підтверджується довідками, виданими ДП "ХЧЛЗ" ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" .

Станом на момент звернення позивача до суду відповідач заборгував позивачу суму з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, виплачених з вересня 2015 р. по грудень 2016 року в розмірі 476144,34 грн.

Вказана сума боргу розрахована відповідно до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судом встановлено, що вказані розрахунки направлено керівнику Дочірнього підприємства "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" та не оскаржено відповідачем ні в судовому, ні в позасудовому порядку.

Оскільки заборгованість у сумі 476144, 34 грн. не сплачена відповідачем добровільно, позивач звернувся до суду з метою стягнення її суми в судовому порядку.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До 01.01.2004 р. питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "а", "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. №400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п.1 - суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; п.2 - філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади), крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Дані витрати відшкодовуються у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування (абз.3 п.1 ст.4 Закону № 400/97-ВР ).

Пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1).

Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 100 відсотків особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (п.6.1 розділ 6 Інструкції).

Відповідно до п.6.4 розд.6 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.7 розділ 6 Інструкції № 21-1).

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд, вважає, що позивачем доведено виниклу заборгованість відповідача щодо заявлених позовних вимог.

Вказана заборгованість підтверджується розрахунками, направленими на підприємство та довідками - розрахунками.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що дочірнє підприємство "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод", як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пенсію за віком на пільгових умовах, зобов'язане сплачувати Пенсійному фонду суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто, відшкодувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

За таких обставин, суд вважає доводи Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 18, 19, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з дочірнього підприємства "Херсонський чавуноливарний завод" Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" () на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні () заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, виплачених з вересня 2015 року по грудень 2016 року в сумі 476144 (чотириста сімдесят шість тисяч сто сорок чотири) грн. 34 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 10.2.4