Справа № 823/2066/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року справа № 823/2066/16

м. Черкаси

10 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря - Дудки Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просить:

- визнати протиправною і скасувати викладену у формі листа за вих. №8576/6-16 від 19.10.2016 відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1, 1983 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 19.10.2016 №8576/6-16 управління відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в зв'язку з тим, що вважає за недоцільне дострокове припинення договору оренди землі від 09.11.2009, укладеного між ТОВ «Агроспілка «Прогрес» та Жашківською районною державною адміністрацією у Черкаській області (термін дії до 01.01.2018) та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений законом, оскільки згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Позивач також зазначає, що надання уповноваженим органом дозволу на розроблення проекту землеустрою не є рішенням про передачу у власність земельної ділянки. Згідно зі ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця, а перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов припинення договору оренди.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області подано заяву від 05.07.2016 (вх. №12702/0/5/16-СГ від 11.07.2016) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

До заяви додано: копія паспорта; викопіювання із планово-картографічного матеріалу Тихохутірської сільської ради; довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями; довідка відділу Держгеокадастру у Жашківському районі.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.08.2016 №6812/6-16 позивач повідомляється, що для вирішення порушеного питання необхідно надати документи ТОВ «Агроспілка «Прогрес» на право користування земельною ділянкою в адміністративних межах Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області (за межами населеного пункту),

У вересні 2016 року позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою (вх. №18446/0/5-16-СГ від 21.09.2016) про долучення копії договору оренди землі від 09.11.2009, який зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.11.2009 №09; додаткової угоди до договору оренди землі від 17.02.2011 та від 23.05.2012. Позивач просить повідомити письмово про подальший розгляд його заяви від 11.07.2016 №12702/0/5/16-СГ.

До заяви додано: копія договору оренди землі від 09.11.2009; копія додаткової угоди до договору оренди землі від 17.02.2011; копія додаткової угоди до договору оренди землі від 23.05.2012.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 19.10.2016 №8576/6-16 позивач повідомляється, що орендна плата - одне з основних джерел наповнення місцевих бюджетів. З огляду на викладене, Головне управління вважає за недоцільне дострокове припинення договору оренди землі від 09.11.2009 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України від 24.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 № 14, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Згідно з пп. 12 п. 4 вказаного Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

З тексту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що 09 листопада 2009 року між ТОВ «Агроспілка «Прогрес» та Жашківською районною державною адміністрацією у Черкаській області укладено договір оренди землі в адміністративних межах Тихохутірської сільської ради Жашківського району, зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27.11.2009 за №09; та додаткова угода від 23.05.2012, зареєстрована у відділі Держкомзему у Жашківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.05.2012 за №00029. Договір укладено терміном до 01.01.2018.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на недоцільне дострокове припинення договору оренди землі від 09.11.2009 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Вказані твердження відповідача не узгоджуються з положеннями ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, яка визначає, що до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою додається, зокрема, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Таким чином, норми чинного законодавства України допускають надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, після отримання погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення є необгрунтованим та прийнято відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений законом.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, суд зазначає.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частини зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Разом з тим, суд вважає за необхідне, зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, з огляду на наступне.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки є заява позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому відповідач зобов'язаний знову розглянути дану заяву.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки саме по собі судове рішення про визнання відмови у наданні дозволу протиправною не відновлює порушеного права позивача на прийняття останнім вмотивованого рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землестрою.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, викладене в листі від 19.10.2016 вих. №8576/6-16, про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2016 вх. №12702/0/5/16-СГ (з урахуванням заяви від 21.09.2016 №18446/0/5-16-СГ) про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 826 (вісімсот двадцять шість) грн. 80 коп., сплачених відповідно до квитанцій від 26.12.2016 №№161, 162.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 28.02.2016.