Справа № 817/2117/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2017 р.Р і в н е 817/2117/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Никонець Д.А.

відповідача: представник Юхименко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ"
до Офісу з великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "РІВНЕАЗОТ", звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Офісу з великих платників податків Державної фіскальної служби, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій.

Зі змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на інтегровану картку платника податків "Нез'ясовані платежі" грошових коштів в сумі 20685499,00 грн. єдиного внеску сплаченого з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ"-ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ";

- зобов'язати Офіс великих платників податків ДФС зарахувати кошти в сумі 20685499,00 грн. сплачені повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" в рахунок сплати єдиного внеску за період з червня по вересень 2015 року та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ";

- визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо зарахування поточних платежів ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдиного внеску здійснених у жовтні-грудні 2015 року та січні-листопаді 2016 року в рахунок погашення сум недоїмки визначеної у вимогах №Ю-258-11 від 07.12.2015, від 12.01.2016, від 04.02.2016 та від 07.05.2016.

- зобов'язати Офіс великих платників податків ДФС здійснити перерахунок грошових зобов'язань ПАТ «РІВНЕАЗОТ» зі сплати єдиного внеску, з урахуванням грошових коштів в сумі 20 685 499 грн. єдиного внеску сплаченого з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ".

В обґрунтування позову зазначив, що ПАТ "РІВНЕАЗОТ" є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і даний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС України від 22.09.2014 та від 30.09.2014, заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 18.06.2015, та головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.07.2015, накладено арешти на кошти, які містяться на рахунках ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

За таких обставин, враховуючи об'єктивну неможливість внаслідок арешту всіх рахунків, сплатити єдиний внесок з свого банківського рахунку, ПАТ "РІВНЕАЗОТ" з метою своєчасного виконання обов'язку зі сплати єдиного внеску, за період з червня по вересень 2015 року, на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015 та виданої відповідно до цього договору довіреності, здійснив сплату єдиного внеску через повіреного Дочірнє підприємство "Хімік" ПАТ "АЗОТ". Сплата єдиного внеску проводилась від імені і за рахунок ПАТ "РІВНЕАЗОТ", що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, де в графі призначення платежу вказано, що оплата здійснювалась за ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

Однак листом від 18.11.2015 №25588/10/28-10-20-4-20 відповідачем повідомлено позивача про те, що така сплата єдиного внеску суперечить вимогам частини 9 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зокрема, у вказаному листі контролюючий орган наголосив на тому, що станом на 13.11.2015 усунуто невідповідність по підприємству ПАТ "РІВНЕАЗОТ" стосовно сплати єдиного внеску в загальній сумі 20685499 грн. 00 коп., яку сплачувало ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ", шляхом перекиду коштів з ІКПП (інтегрованої картки платника податку) ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на ІКІІП «Нез'ясовані платежі». В результаті чого, в ІКПП платника ПАТ "РІВНЕАЗОТ" виникла недоїмка в розмірі 11870891 грн. 55 коп.

В подальшому, поточні платежі ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдиного внеску здійснені у жовтні-грудні 2015 року та січні-травні 2016 року, контролюючий орган відносив в рахунок погашення вказаної вище недоїмки, натомість виникала нова недоїмка за інший період.

Як наслідок, 07.12.2015 р., 12.01.2016 р., 04.02.2016 р. та 07.05.2016 р. органом ДФС було сформовано ряд вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску за номером Ю-258-11.

Вказані дії відповідача ПАТ "РІВНЕАЗОТ" вважає неправомірними та такими, що суперечать положенням статті 19 Конституції України, нормам Податкового кодексу України та Закону. Зазначає, що сума єдиного внеску за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 була сплачена повіреним підприємства - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ", у повному обсязі, що не заперечується органом ДФС, а тому на переконання позивача обов'язок зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано ним повністю та належним чином.

При цьому, ПАТ "РІВНЕАЗОТ" посилається на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року по справі № 817/85/16, якою визнано протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків від 07 грудня 2015 року № Ю-258-11, а також постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року по справі № 817/110/16, якою визнано протиправною та скасовано вимогу від 12.01.2016 № Ю-258-11 (залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суд від 22.12.2016 року); постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 року по справі № 817/299/16, якою визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2016 року № Ю-258-11 (ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суд від 05.12.2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження); постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 року по справі № 817/902/16, якою визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.05.2016 року № Ю-258-11 (залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суд від 17.01.2017 року). Однак незважаючи на рішення судів, по особовому рахунку платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ" продовжує обліковуватися борг зі сплати єдиного внеску, а кошти, сплачені повіреним підприємства - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ", обліковуються окремо, в результаті чого працівникам підприємства не здійснюється зарахування страхового стажу. Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки судовими рішеннями встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання зі сплати єдиного внеску шляхом вчинення дій від імені товариства повіреним на підставі договору доручення, довіреності та договору про поворотну фінансову допомогу. При цьому, судом вказується, що внаслідок таких дій позивача ніяких негативних наслідків не наступило, а навпаки кошти своєчасно надійшли до відповідача.

Таким чином, позивач наголошує, що відповідачем безпідставно було визначено ПАТ "РІВНЕАЗОТ" недоїмку зі сплати єдиного внеску та протиправно здійснено зарахування поточних платежів в рахунок її погашення, та просить суд визнати дії суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема зазначила, що частиною 9 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» заборонено передавати платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам, а тому дії органу ДФС щодо перекидання грошових коштів, які надійшли від ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" в рахунок сплати єдиного внеску за ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на нез'ясовані платежі вважає правомірними. Наголошувала, що позивачем добровільно подавалися звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за період з червня 2015 року по листопад 2016 роки. Відповідно, суми єдиного внеску за даний період добровільно підтверджено самим позивачем, шляхом самостійного подання звітів. Враховуючи наявність заборгованості зі сплати єдино внеску за червень-вересень 2015 року вважає правомірними дії щодо здійснення зарахування поточних платежів ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдино внеску в рахунок погашення наявної недоїмки. Стверджувала, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки на даний час наявні судові рішення якими скасовано сформовані органом ДФС вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдино внеску, а тому права позивача вже захищені. Просила у задоволенні адміністративного позов відмовити повністю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відносини, щодо сплати єдиного внеску регулює Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) та Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464).

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску має право: 1) безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду в межах їх компетенції інформацію, необхідну для виконання обов'язків, покладених на платника згідно з цим Законом, а також для підтвердження надходження до Пенсійного фонду сплачених платником сум єдиного внеску; 2) звертатися до органу доходів і зборів з письмовою заявою про зміну умов сплати єдиного внеску у разі зміни його статусу як платника (або отримання права на зміну розміру єдиного внеску, зокрема у зв'язку із зміною виду економічної діяльності); 3) безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду у межах їх компетенції консультації та роз'яснення щодо прав та обов'язків платника єдиного внеску, порядку сплати єдиного внеску; 4) оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб; 5) захищати свої права та законні інтереси, а також права та законні інтереси застрахованих осіб, на користь яких він сплачує єдиний внесок, у тому числі в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний: 1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю; 5) надавати безоплатно застрахованій особі та на вимогу членів сім'ї померлої застрахованої особи відомості про заробітну плату (дохід), суму сплаченого єдиного внеску та інші відомості про застраховану особу, що подаються до органу доходів і зборів; 6) пред'являти на вимогу застрахованої особи, на користь якої він сплачує єдиний внесок, повідомлення про взяття на облік як платника єдиного внеску та надавати інформацію про сплату єдиного внеску, в тому числі у письмовій формі; 10) повідомляти у складі звітності про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру, про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей; 11) у випадках, передбачених цим Законом і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, стати на облік в органі доходів і зборів як платник єдиного внеску; 12) виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 2464 обов'язки, передбачені ч. 2 цієї статті, поширюються на платників, зазначених у п.п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Абзацом 1 ч. 7 ст. 9 Закону № 2464 встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до абз. 1-2 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Таким чином, з огляду на вказані норми вбачається, що платник єдиного внеску - роботодавець-юридична особа сплачує єдиний внесок шляхом перерахування безготівкових коштів, а днем сплати вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника.

Отже, ПАТ "РІВНЕАЗОТ" як підприємство - роботодавець в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 є платником єдиного внеску та зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, що визначено п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону.

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 22.09.2014 р. та від 30.09.2014 р., заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.06.2015 р. та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.07.2015 р. було накладено арешти на кошти, які містяться на рахунках, що належать ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

Враховуючи об'єктивну неможливість, внаслідок арешту рахунків, сплати ПАТ "РІВНЕАЗОТ" єдиного внеску з його банківського рахунку, з метою забезпечення соціального захисту для своїх робітників у вигляді зарахування страхового стажу та своєчасного виконання передбаченого ст. 6 Закону № 2464 обов'язку зі сплати єдиного внеску, за період з червня по вересень 2015 року сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПАТ "РІВНЕАЗОТ" повіреним - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ", на підставі договору доручення № 05.15 від 29 травня 2015 року та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Зокрема, відповідно до пункту 1.1 Договору - Повірений (ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ") в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов'язується за рахунок Довірителя (ПАТ "РІВНЕАЗОТ") виконувати грошові зобов'язання, деталізований зміст яких визначається у додатках.

На виконання підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору доручення, позивачем сформовано довіреність від 11.06.2015 №748-юв та уповноважено ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" вчиняти наступні дії: сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ "РІВНЕАЗОТ": нотаріальні послуги, податки та збори відповідно до Податкового кодексу України, єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, аліменти, заробітну плату, інші утримання з заробітної плати, пенсії, оплату листків непрацездатності, виплати заробітної плати за період відпустки, компенсацію середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, відрахування від ФОП, кошти на господарські потреби, на відрядження, супутні банківські комісії.

Таким чином, згідно вимог Договору доручення та у відповідності до повноважень визначених у довіреності, ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" сформувало та подало на виконання банківських установ платіжні доручення із зазначенням призначення платежу «нарахована сума ЄВ»: від 12.06.2015 №5386 на суму 2136 грн. 61 коп., від 12.06.2015 №5387 на суму 130909 грн. 70 коп., від 22.06.2015 №5493 на суму 2700000 грн. 00 коп., від 22.06.2015 №5494 на суму 22000 грн. 00 коп., від 22.06.2015 №5564 на суму 130000 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5749 на суму 3000 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5750 на суму 45000 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5751 на суму 1300 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5753 на суму 200 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5752 на суму 770000 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5765 на суму 35000 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5748 на суму 5050000 грн. 00 коп., від 06.07.2015 №5754 на суму 3000 грн. 00 коп., від 10.07.2015 №5888 на суму 185000 грн. 00 коп., від 15.07.2015 №5998 на суму 7500 грн. 00 коп., від 15.07.2015 №6002 на суму 92148 грн. 21 коп., від 15.07.2015 №6003 на суму 2254 грн. 49 коп., від 16.07.2015 №6070 на суму 163000 грн. 00 коп., від 20.07.2015 №6093 на суму 2200000 грн. 00 коп., від 20.07.2015 №6094 на суму 22000 грн. 00 коп., від 23.07.2015 №6160 на суму 375000 грн. 00 коп., від 30.07.2015 №6301 на суму 175000 грн. 00 коп., від 31.07.2015 №6355 на суму 118000 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6409 на суму 3900000 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6410 на суму 3000 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6411 на суму 53000 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6412 на суму 1300 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6413 на суму 683000 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6414 на суму 250 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6415 на суму 3500 грн. 00 коп., від 05.08.2015 №6425 на суму 27000 грн. 00 коп., від 13.08.2015 №6560 на суму 310000 грн. 00 коп., від 20.08.2015 №6662 на суму 2070000 грн. 00 коп., від 20.08.2015 №6663 на суму 22000 грн. 00 коп., від 20.08.2015 №6674 на суму 400000 грн. 00 коп., від 27.08.2015 №6802 на суму 220000 грн. 00 коп., від 10.09.2015 №7016 на суму 145000 грн. 00 коп., від 17.09.2015 №7111 на суму 105000 грн. 00 коп., від 24.09.2015 №7226 на суму 510000 грн. 00 коп.

Тобто, повіреним ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" було сплачено єдиний внесок від імені та за рахунок ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на підставі Договору доручення №05.15 від 29.05.2015 року та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Вказані вище обставини неодноразово перевірялись та підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, в адміністративних справах №№ 817/85/16, 817/110/16, 817/299/16, 817/902/16.

Судом встановлено, що перераховані в червні та вересні 2015 року ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" від імені та за дорученням ПАТ "РІВНЕАЗОТ" грошові кошти в рахунок оплати сум платежів єдиного внеску за спірний період були прийняті контролюючим органом як належні; останній не мав жодних зауважень та не направляв жодних повідомлень позивачу про те, що перераховані кошти не можуть бути прийняті як сплата єдиного внеску за вказаний період, а також не повідомляв позивача про виникнення недоїмки за платежем «суми єдиного внеску».

Лише в листопаді 2015 на адресу позивача надійшов лист Міжрегіонального головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників від 18.11.2015 №25588/10/28-10-20-4-20, в якому зазначалось, про порушення ПАТ "РІВНЕАЗОТ" вимог Закону України №2464-VI, та наголошувалось, що станом на 13.11.2015 невідповідність по підприємству ПАТ "РІВНЕАЗОТ" стосовно сплати єдиного внеску в загальній сумі 20685499 грн. 00 коп. усунуто. Кошти сплачені ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ", перекинуто з інтегрованої картки платника податку (ІКПП) ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на ІКПП «Незясовані платежі», в результаті чого в ІКПП платника ПАТ "РІВНЕАЗОТ" виникла недоїмка у розмірі 11870891 грн. 55 коп., яка підлягає погашенню.

14.12.2015 року ПАТ "РІВНЕАЗОТ" отримана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2015 року № Ю-258-11, яка була сформована Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників, на суму 16 821 411,33 грн. зі сплати єдиного внеску, яка відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» була оскаржена ПАТ "РІВНЕАЗОТ" в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України від 18.01.2016 р. № 836/6/99-99-10-01-07-25 про результати розгляду скарги, вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2015 р. № Ю-258-11 залишити без змін.

ПАТ "РІВНЕАЗОТ" не погоджуючись з висновками викладеними в рішенні ДФС України від 18.01.2016 р. № 836/6/99-99-10-01-07-25 та вимогою Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2015 р. № Ю-258-11, звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 р. по справі № 817/85/16 було відмовлено ПАТ "РІВНЕАЗОТ" в задоволенні адміністративного позову. Однак, відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 р.) у цій же справі задоволено апеляційну скаргу ПАТ "РІВНЕАЗОТ"; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 р. скасовано; прийнято нову постанову, якою позов ПАТ "РІВНЕАЗОТ" задоволено. Визнано протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків від 07 грудня 2015 року № Ю-258-11 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 16 821 411,33 грн.

При цьому, задовольняючи позов суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що «позивач виконав свої зобов'язання зі сплати єдиного внеску шляхом вчинення дій від імені позивача повіреним на підставі договору доручення, довіреності та договору про поворотну фінансову допомогу. … внаслідок таких дій позивача ніяких негативних наслідків не наступило, а навпаки кошти своєчасно надійшли до відповідача».

Таким чином, судовим рішенням, що набрало законної сили фактично підтверджено правомірність дій ПАТ "РІВНЕАЗОТ" при здійсненні сплати єдиного внеску через повірену особу ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ".

Проте, всупереч положень п. 4.1. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 452, поточні платежі ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдиного внеску здійснені у жовтні - грудні 2015 року та січні-квітні 2016 року Міжрегіональне ГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП відносило в рахунок погашення недоїмки визначеної у вимозі від 07.12.2015 року № Ю-258-11. При цьому, на підставі самостійно поданих товариством звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів (далі - Звіт), відповідачем фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період.

Тобто фактично, попри спірність суми недоїмки визначеної у вимозі від 07.12.2015 року № Ю-258-11, незважаючи на те, що вказана вимога була оскаржена у передбачені законом строки і в адміністративному і у судовому порядку, в порушення положень «Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу», орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених ПАТ "РІВНЕАЗОТ" платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов'язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка як встановлено судом узагалі відсутня, оскільки зобов'язання зі сплати єдино внеску за червень-вересень 2015 року своєчасно та в повному обсязі виконані ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

Натомість, на підставі поданих товариством Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, та у зв'язку із тим, що кошти сплачені в рахунок погашення відображених у цих Звітах зобов'язань зі сплати єдиного внеску, перекидались на оплату спірної суми недоїмки, контролюючим органом було сформовано нові вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка виникла в інший період.

Загалом, Міжрегіональне ГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП сформувало ще три вимоги за № Ю-258-11: 12 січня 2016 р. на суму 10 365 195,00 грн.; 04 лютого 2016 р. на суму 18 176 403,39 грн. та 07 травня 2016 р. на суму 20 035 875,98 грн., які також були оскаржені до суду.

Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016 року, по справі № 817/110/16 визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2016 № Ю-258-11.

Проте, орган ДФС аналогічним чином продовжував зараховувати поточні платежі ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдиного внеску в рахунок погашення недоїмки визначеної у вказаних вище вимогах. При цьому, виникала нова заборгованість по поточних зобов'язаннях на суму, якої Відповідачем було сформовано інші вимоги за тим же № Ю-258-11.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 року по справі № 817/299/16 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2016 року № Ю-258-11 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 18 176 403,39 грн. (ухвалами Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2016 р. та Вищого адміністративного суду України від 14.09.2016 р. повернуто відповідно апеляційну та касаційну скарги Центрального офісу ДФС на постанову суду першої інстанції).

Також, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року, по справі № 817/902/16 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.05.2016 року № Ю-258-11 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 20 035 875,98 грн.

Зважаючи на факт визнання неправомірними та скасування адміністративним судом сформованих Міжрегіональним ГУ ДФС - Центральним офісом з ОВП вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, 20.09.2016 року ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зверталось до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з листом вих.№ 3187, у якому на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 року у справі № 817/85/16 та з метою усунення порушень законних прав та інтересів товариства, просило відновити по особовому рахунку та в інтегрованій картці платника податків відомості про зарахування сплаченого єдиного внеску з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ", всього в сумі 20 685 499 грн., що в листопаді 2015 року безпідставно були перекинуті на ІКПП «Нез'ясовані платежі».

Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що на даний час органом ДФС так і не зараховано в рахунок сплати єдиного внеску грошові кошти сплачені повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ".

Оскільки по особовому рахунку товариства все ще рахується борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску, що зокрема підтвердила представник Офісу великих платників податків ДФС в судовому засіданні 07.02.2017 р. під час розгляду адміністративної справи № 817/2117/16, ПАТ "РІВНЕАЗОТ" було вимушене звернутись до суду для захисту порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року по справі № 817/85/16, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року по справі № 817/110/16, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 року по справі № 817/299/16 та постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 року по справі № 817/902/16, що набрали законної сили, визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків від 07 грудня 2015 року, від 12.01.2016 року, від 04.02.2016 року та від 07.05.2016 року № Ю-258-11.

У вказаних вище постановах суди дійшли висновку про безпідставність визначення Міжрегіональним ГУ ДФС - Центральним офісом з ОВП, на даний час перейменовано в Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, ПАТ "РІВНЕАЗОТ" недоїмки зі сплати єдиного внеску, протиправність здійснення зарахування поточних платежів в рахунок її погашення та неправомірність сформованих вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», передача платниками єдиного соціального внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, юридична особа, фізична особа-підприємець або фізична особа не може сплатити грошове зобов'язання по ЄВ за інших осіб.

Частиною 1 статті 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє права та обов'язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно частини 1 статті 1004 Цивільного кодексу України (виконання доручення) повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Таким чином, основним змістом договору доручення є зобов'язання повіреного вчинити певні юридичні дії від імені та за рахунок довірителя.

Укладеним договором доручення та виданою позивачем на підставі договору доручення довіреністю передбачені чіткі юридичні дії, які має вчинити повірений, а саме: сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов'язкові платежі, передбачені чинним законодавством України.

Отже, у даному випадку ДП "Хімік" ПАТ "Азот", перераховуючи соціальний внесок, діяв як повірений від імені та за рахунок позивача, а не як самостійний платник.

Також, укладений договір поворотної фінансової допомоги підтверджує, що повірений вчиняв юридичні дії за рахунок довірителя - позивача у даній справі.

Суд зазначає, що чинним законодавством не заборонено боржнику позичати кошти для сплати податків і зборів. Крім того, судовими рішеннями у інших справах встановлено, що кошти перераховувались на підставі договору, який не протирічить законодавству, не припинений, не скасований, не розірваний, не визнаний недійсним.

З огляду на вищевикладене, перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням частини 9 ст. 25 Закону № 2464, оскільки таке перерахування не являється передачею платником єдиного внеску своїх обов'язків зі сплати єдиного внеску третім особам.

Об'єктивною передумовою застосування позивачем положень Глави 68 Цивільного кодексу України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, щодо доручення третій особі сплати єдиного внеску став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать позивачу.

Судом визнається правомірним обраний позивачем спосіб сплати єдиного внеску, оскільки в даному випадку ПАТ "РІВНЕАЗОТ" дотрималося принципу законодавчого визначення умов і порядку його сплати та обов'язковості сплати. При цьому, позивач вжив передбачених саме законом - Цивільним кодексом України заходів щодо виконання передбаченого частиною 12 статті 9 Закону № 2464 обов'язку сплати єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника.

Застосування положень Глави 68 Цивільного кодексу України не суперечить Закону № 2464, а навпаки - надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов'язку щодо сплати єдиного внеску. Такий висновок відповідає положенням ч. 2 статті 2 Закону № 2464.

Аналіз положень абзацу 1 частини 5 статті 9 Закону № 2464 дає можливість стверджувати про те, що внесення сум єдиного внеску не віднесено до виключної компетенції страхувальника (в даному випадку - позивача).

В свою чергу, абзацом 1 частини 7 статті 9 Закону № 2464 також визначено, що єдиний внесок сплачується платником, а не виключно «страхувальником», що надає право на підставі положень ч. 9 ст. 25 Закону № 2464 сплачувати єдиний внесок відповідно до положень ст. 1000 Цивільного кодексу України.

Крім того, судом враховано позицією позивача, підтверджену рішеннями адміністративних судів у справах № 817/85/16, № 817/110/16, № 817/299/16 та № 817/902/16, що внаслідок укладання договору доручення № 05.15 від 29.05.2015 року перехід обов'язків від однієї сторони до іншої не здійснювався. За договором доручення повірена особа лише вчиняє певні юридичні дії, але від імені довірителя.

Таким чином, перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням частини 9 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки воно не є передачею платником єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам. Обов'язок сплати єдиного внеску, відповідно до природи договору доручення, залишається на довірителі.

Відтак, суд приходить до висновку, що перерахування повіреним - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя - ПАТ "РІВНЕАЗОТ", не суперечить положенням частини 9 статті 25 Закону України №2464-VI, оскільки такі дії не є передачею платником єдиного внеску своїх зобов'язань з його сплати третім особам.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" про визнання неправомірними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на інтегровану карту платника податків «Нез'ясовані платежі» грошових коштів в сумі 20 685 499 грн. єдиного внеску сплаченого з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" та зобов'язання Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати грошові кошти в сумі 20 685 499 грн. сплачені повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" в рахунок сплати єдиного внеску за період з червня по вересень 2015 року та відображення такого зарахування в інтегрованій картці платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ" підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України №2464-VI, недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 (Інструкції №449), сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 Розділу VІ Інструкції № 449 визначено, що фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, до яких належить і ПАТ "РІВНЕАЗОТ", протягом п'яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

У пункті 4 розділу IV Інструкції № 449 зазначається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення суми боргу.

Оскільки, сума єдиного внеску за період з червня по вересень 2015 року була сплачена повіреним ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" у повному обсязі, що не заперечується відповідачем, тому обов'язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно.

Таким чином, на переконання суду, повторне стягнення із позивача суми сплаченого єдиного внеску є не обґрунтованим та безпідставним, що відповідно підтверджує факт визнання неправомірною та скасування судом вимоги № Ю-258-11 від 07.12.2015 року.

Варто наголосити, що відповідно до п. 4.1. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 452, скарга на вимоги та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу подана з дотриманням порядку і строків, визначених пунктом 2.3 розділу II та пунктом 3.1 розділу IІІ цього Порядку, зупиняє строки їх сплати до винесення рішення органом доходів і зборів вищого рівня або дня набрання судовим рішенням законної сили. Аналогічні положення збереженні також і у Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 р. № 1124, що набрав чинності з 23.02.2016р.

Враховуючи те, що вимога від 07.12.2015 р. № Ю-258-11 була у визначені законом строки оскаржена ПАТ "РІВНЕАЗОТ" спочатку в адміністративному порядку, а потім і до суду, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених ПАТ "РІВНЕАЗОТ" платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов'язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка як встановлено судовими рішеннями по справах № 817/85/16, № 817/110/16, № 817/299/16 та № 817/902/16 відсутня, оскільки зобов'язання зі сплати єдино внеску за червень-вересень 2015 року своєчасно та в повному обсязі виконані ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

За таких обставин суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для зарахування поточних платежів позивача в рахунок оплати суми недоїмки визначеної за період з червня по вересень 2015 року та відповідно зарахування подальших поточних платежів в рахунок погашення недоїмки визначеної у вимогах № Ю-258-11: від 07.12.2015 р., від 12.01.2016 р., від 04.02.2016 р. та від 07.05.2016 р., а тому позовні вимоги ПАТ "РІВНЕАЗОТ" про визнання неправомірними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування поточних платежів ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдиного внеску здійснених у жовтні - грудні 2015 року та січні-листопаді 2016 року в рахунок погашення сум недоїмки визначеної у вимогах № Ю-258-11: від 07.12.2015 р., від 12.01.2016 р., від 04.02.2016 р. та від 07.05.2016 р. та зобов'язання Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити перерахунок грошових зобов'язань ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдиного внеску, з урахуванням грошових коштів в сумі 20 685 499 грн. єдиного внеску сплаченого з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ".

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими. При цьому під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, право на судовий захист передбачає конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

За приписами ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

На підставі викладеного, з огляду на встановлену судом неправомірність дій органу ДФС щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ" на "Нез'ясовані платежі" сум єдиного внеску сплаченого повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" та щодо зарахування поточних платежів позивача зі сплати єдиного внеску в рахунок погашення сум недоїмки визначеної у скасованих вимогах, з метою досягнення мети правосуддя - забезпечення ефективного поновлення та захисту порушеного права, - суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ", код класифікації доходів бюджету 71010000 (єдиний внесок) на інтегровану картку "Незясовані платежі" грошових коштів в сумі 20 685 499 грн. сплачених з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "Рівнеазот" - ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015.

Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати сплачені ДП "Хімік" ПАТ "АЗОТ" на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015 грошові кошти в сумі 20 685 499 грн. в рахунок сплати єдиного внеску ПАТ "РІВНЕАЗОТ" в інтегрованій картці платника податків ПАТ "РІВНЕАЗОТ".

Визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування поточних платежів ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплаи єдиного внеску здійснених у жовтні-грудні 2015 року та січні-листопаді 2016 року в рахунок погашення суми недоїмки визначеної у вимогах №ю-258-11 від 07.12.2015; від 12.01.2016; від 04.02.2016 та від 07.05.2016.

Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити перерахунок грошових зобов'язань ПАТ "РІВНЕАЗОТ" зі сплати єдиного внеску з урахуванням суми єдиного внеску сплаченого з чевння по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ "РІВНЕАЗОТ" - ДП "Хімік "ПАТ "АЗОТ"

Присудити на користь позивача Публічного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 5512,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.