Справа № П/811/1855/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року справа № П/811/1855/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Жук Р.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

до ОСОБА_1

про стягнення коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В:

Новоукраїнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 2210,00 грн.

Згідно із п.3 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого ч.3 цієї статі, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається за місцезнаходженням відповідача.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2017р. відкрито скорочене провадження у справі. Зазначену ухвалу відповідачеві направлено на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України. Однак, 10.02.2017 року до суду повернулась кореспонденція, яка направлялась йому за адресою, зазначеною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з відміткою „за не запитом" (а.с.32).

За змістом частини восьмої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Разом з тим, згідно з частиною 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковим кодексом України визначено вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Зокрема, статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

ОСОБА_1 23.12.2003 зареєстрована як фізична особа-підприємець, з того часу знаходиться на обліку в Новоукраїнській ОДПІ як платник податків (а.с.9).

Позивач стверджує про наявність у відповідача податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 2210,00 грн. Вказує, що відповідач у строки, встановленні Податковим кодексом України не сплачує, внаслідок чого у нього, станом на день подачі позову, рахується вказана заборгованість, що підтверджується зворотним боком облікової картки платника податків (а.с.35).

Зокрема, статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

За змістом статті 203 Податкового кодексу України на платника податку на додану вартість покладено обов'язок щодо самостійного його нарахування та подання відповідної декларації до контролюючого органу у встановлений законом строк.

У пункті 49.2 статті 49 Податкового кодексу України також міститься застереження, за яким платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Даний борг нарахований контролюючим органом за результатами камеральних перевірок даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість позивачем, за неподання податкової звітності з податку на додану вартість.

Відтак, керуючись приписами статті 120 Податкового кодексу України, податковий орган за результатами проведених перевірок нарахував відповідачеві фінансові санкції: за Актом №00001/1701/НОМЕР_1 від 29.12.2015 року - 170,00 грн.; Актом №00003/1701/НОМЕР_1 від 30.12.2015 року - 2040,00 грн., а отже - самостійно визначив суму грошових зобов'язань відповідача з податку на додану вартість (а.с.19-20).

Новоукраїнською об'єднаною державною податковою інспекцією на основі вищевказаних актів перевірок та нарахування штрафних санкцій з податку на додану вартість було надіслано відповідачеві податкові повідомлення-рішення №000041701 від 22.01.2016 року, №000061701 від 22.01.2016 року (а.с.18).

Судом встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися ні в адміністративному порядку, визначеному статтею 56 Податкового кодексу України, ні в судовому порядку. Податковий борг за ними у повному обсязі не сплачено.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Таким чином, сума податкового боргу відповідача складає 2210,00 грн., що підтверджується розрахунками податкового органу (а.с.14-15).

Судом встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Оскільки за приписами підпункту 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків, суд дійшов висновку, що податкове зобов'язання відповідача з податку на додану вартість є узгодженим.

Відтак, податковий борг, який рахується за відповідачем, станом на день подачі позову не сплачений та вважається узгодженим.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, судом встановлено, що Новоукраїнською ОДПІ у відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України було направлено відповідачеві податкову вимогу форми "Ф" (а.с.16).

Разом з тим судом встановлено, 16.12.2008 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за власним рішенням (а.с.10).

За нормами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом" від 13 травня 2014 року №1258-VII, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться державним реєстратором не пізніше наступного робочого дня з дати отримання від фізичної особи-підприємця реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності або судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем без довідок органу доходів і зборів про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів та про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Останнім звітним періодом для платників буде рахуватись базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року. Фізичні особи-підприємці можуть бути зняті з обліку з органів доходів і зборів у разі встановлення факту відсутності заборгованості перед бюджетом щодо сплати платежів, контроль за справлянням яких здійснюють органи доходів і зборів. Для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не вимагаються повідомлення та довідки органів доходів і зборів.

Частиною третьою статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України державна реєстрація припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно з абзацом другим пункту 97.3 статті 97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

При цьому підпунктом 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України визначено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Отже, за погашення податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, діяльність якої припинена, відповідальною особою є фізична особа ОСОБА_1.

У свою чергу, згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 2210,00 грн.

Судові витрати, які підлягали б розподілу відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (ід.код - НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 2210,00 грн. (дві тисячі двісті десять гривень нуль копійок).

Постанова суду за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження виконується негайно.

Суддя Р.В. Жук