Справа № 521/19374/16-а
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
пр. № 2-а/521/63/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У листопаді 2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 06 грудня 2016року відкрито провадження у справі та призначене попереднє судове засідання на 14 грудня 2016 року (а.с.35).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016року справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 січня 2017року (а.с.43).

Судові засідання по справі призначалися на 12 січня 2017року о 12:00, 25 січня 2017року о 12:00, 01 березня 2017року о 10:30.

У судові засідання призначені на 25 січня 2017року та на 01 березня 2017року позивач та його представник повторно не зявилися, належним чином про дату час та місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується поштовими повідомленнями та розпискою, які є в матеріалах справи. 24 січня 2017року на адресу суду надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с. 85,96,97).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до положень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, нез'явлення учасників судового процесу у судові засідання без поважних причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій. Вказані підстави спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу та порушення права інших учасників судового процесу.

Згідно приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, слід зазначити, що у своєму рішенні від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку проваджень повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з урахуванням наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявників і відповідних органів державної влади та того, яку важливість для заявників мало питання, що розглядалося.

Крім того, відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, який відповідно до ст. 50 цього Кодексу є стороною в адміністративному процесі - зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Права та обов'язки осіб, які беруть участь в адміністративному процесі, в тому числі права та обов'язки позивача закріплено ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких належать, крім іншого: добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26.08.2011 року по справі № К/9991/15646/11 зазначив, що «повторність» означає вчинення знову, тобто основною ознакою повторності є здійснення аналогічного, тотожного. При цьому черговість та порядок вчинення дій не впливає на факт їх повторності. А тому «повторне неприбуття» як підстава для залишення позовної заяви без розгляду означає нез'явлення у судове засідання два чи більше рази без поважних причин протягом усього розгляду справи (а не обовязково двічі підряд).

Правильність такого тлумачення зазначених процесуальних норм підтверджується і тим, що відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позивач у даному провадженні зловживає своїми правами, що призводить до порушення прав відповідача на своєчасний розгляд справи, а також свідчить про прояв неповаги до суду, оскільки звертаючись до суду за захистом прав сторони є рівними у своїх правах та обов'язках.

За таких обставин, неприбуття позивача (представника позивача) у судове засідання повторно, перешкоджає здійсненню адміністративного судочинства, зумовлює збільшення процесуальних строків розгляду адміністративної справи та свідчить про зловживання процесуальними правами, наданими ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що позов підлягає залишенню без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Керуючись ч.3 ст. 128, п.4, ч.1 ст. 155 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя: О.М.Сегеда