Справа № 826/2343/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2017 року м. Київ № 826/2343/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету міністрів України, у якому позивач просить суд:

- поновити порушене право ОСОБА_1 та інших інвалідів на доступність до спортивних споруд для занять фізкультурою та спортом, у тому числі, споруд приватної форми власності (пункт «б» частини 2 статті 9 Конвенції про права осіб з інвалідністю) на отримання послуг безоплатно, шляхом зміни діючого механізму правового регулювання на механізм надання послуг «на пряму», коли особа з інвалідністю зможе отримати послуги за її бажанням, у тому фізкультурно-спортивному об'єкті, до якого їй зручніше доїхати, при пред'явленні посвідчення інваліда, медичної довідки;

- поновити порушене право ОСОБА_1 безперешкодного доступу до безоплатного користування спортивними спорудами для занять фізкультурою і спортом;

- зобов'язати Кабінет Міністрів України забезпечити реалізацію порушеного права ОСОБА_1 та фінансувати отримані нею послуги занять плаванням з спортивним тренером, спортивним інвентарем не менше трьох-чотирьох разів на тиждень в зручний для неї час в структурному підрозділі «Фізкультурно-спортивний клуб «Локомотив» імені Героя України Г.Кірпи Регіональної філії «Південна Залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому вона отримує послуги;

- зобов'язати Харківську міжрайонну медико-соціальну експертну комісію Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Управління охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації включити до індивідуально програми ОСОБА_1 заняття плаванням;

- визнати Державну типову програму реабілітації інвалідів, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 №1686, Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №757, Порядок складання форм індивідуальної програми реабілітації інваліда, дитини-інваліда, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.10.2007 №623 в частині діючого механізму правового регулювання в сфері фізкультурно-спортивної реабілітації інвалідів такими, що не забезпечують інвалідам реалізацію права на доступність до спортивних споруд для занять фізкультурою і спортом, і такими, що не відповідають Конвенції про права осіб з інвалідністю;

- забезпечити Кабінету Міністрів України створення та належне фінансування власної спортивної бази, басейну Комунальній установі «Харківський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів» «Інваспорт» Харківської обласної ради.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги до Харківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», Управління охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, Міністерства охорони здоров'я України, Кабінету Міністрів України, водночас, у позовній заяві в якості відповідача вказує лише Кабінет Міністрів України.

Отже, позивачеві необхідно усунути вказаний недолік позову шляхом визначення складу відповідачів або уточнення змісту позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову суду слід визначитись, зокрема, з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягає порушені право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Тобто, у позовній заяві зміст позовних вимог викладається згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 105 цього Кодексу. Позивач повинен формулювати вимоги саме так, як зазначено у ст. 105 КАС України.

Так, відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Вони визначаються відповідно до ч. 4 - 5 ст. 105 КАС. Таким чином, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Таким чином позовні вимоги повинні бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного виконання у разі задоволення позовних вимог.

Зважаючи на викладене вище, позивачу необхідно уточнити заявлені позовні вимоги.

Згідно з частиною другою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, який регламентує часові межі захисту прав і інтересів у сфері публічно-правових відносин. Строк звернення до адміністративного суду встановлено статтею 99 КАС України.

У позовній заяві позивач просить суд визнати Державну типову програму реабілітації інвалідів, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 №1686, Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №757, Порядок складання форм індивідуальної програми реабілітації інваліда, дитини-інваліда, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.10.2007 №623 в частині діючого механізму правового регулювання в сфері фізкультурно-спортивної реабілітації інвалідів такими, що не забезпечують інвалідам реалізацію права на доступність до спортивних споруд для занять фізкультурою і спортом, і такими, що не відповідають Конвенції про права осіб з інвалідністю. Однак, ОСОБА_1 не надано обґрунтувань на підтвердження наявності поважних причин звернення до суду поза межами строку встановленого статтею 99 КАС України. Наведена обставина перешкоджає вирішенню судом питання про необхідність застосування наслідків пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, встановлених статтею 100 КАС України, визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, позивачу необхідно надати пояснення з приводу строків звернення до суду та докази на підтвердження своєї позиції.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Згідно з частиною другою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання вказаної ухвали суду.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур