Справа № 1806/2-а-157/11
Суддя: Катрич О. М.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Суми
Справа № 1806/2-а-157/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

27 квітня 2011 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Катрич О.М.

при секретарі Строколіс В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми спр аву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС із ЗС УДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2010 року, близько 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. П.Площа у м. Суми був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., за те, що позивач не надав переваги у русі пішоходу, який рухався на пішохідному переході. Позивач з даною постановою не погоджується, вважає що у його діях не має складу адміністративного правопорушення, оскільки він ніяких перешкод для руху пішоходу не створював, перед проїздом пішохідного переходу упевнився, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, яким він може створювати небезпеку в русі, тому продовжив рухатися. Пояснив, що пропустив пішохода жінку, а потім почав рухатися. Вважає, що правил ПДР України не порушував, просить скасувати вищезазначену постанову.

В судовому засіданні позивач та його адвокат позов підтримали. Просять скасувати постанову.

Відповідач в судовому засіданні своїми поясненнями доводив законність прийнятої ним постанови. Надав у якості доказу по справі компакт-диск з відео фіксацією правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що позивач правил дорожнього руху не порушував.

Суд, заслухавши сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором ДПС ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 22.01.2010 року о 19 год. 50 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. П. Площа в м. Суми, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину по пішохідному переходу (а.с. 3). Крім цього, за вчинення вказаного порушення, відносно позивача був складений інспектором ДПС протокол про адміністративне правопорушення (п. 18.1 ПДР України), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП. (а.с.3) В даному протоколі позивач пояснив, що не погоджується з вчиненим порушенням. Одночасно йому було розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Позивач та його адвокат в судовому засіданні пояснили, що пішохід перебував на значній відстані від смуги проїзної частини, по якій рухався позивач, а тому ніяких перешкод у русі пішоходу не створювалося. Крім цього, пунктом 18.1 ПДР України не передбачено, що водій обовязково повинен зупинитися на пішохідному переході в разі знаходження на ньому пішохода. Він зобовязаний зупинитися в разі потреби, але в даному випадку такої потреби не було.

Відповідач наполягав на факті скоєння позивачем адміністративного правопорушення, доводив своїми поясненнями законність прийнятої ним постанови щодо не ненадання позивачем переваги у русі пішоходу. Надав відеозапис, при перегляді якого вбачається, що позивач, рухаючись по вул. П.Площа в м. Суми проїздить пішохідний перехід, на якому перебуває пішохід, не надаючи останньому переваги у русі, не змінюючи швидкості перед пішохідним переходом, на якому вже знаходився пішохід.

Враховуючи вищевикладені обставини, дослідивши докази по справі, суд не може погодитися з доводами позивача, оскільки пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, в тому числі бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Однак, вищевказаний пункт правил дорожнього руху позивачем під час руху врахований не був, що призвело до його порушення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що постанова винесена інспектором ДПС ОСОБА_2. по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень є законною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ч.2 ст. 299 КУпАП при оскарженні або опротестуванні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги або протесту без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Керуючись ст. ст. 222, 245-246, 251, 258, 280, ч. 1 ст. 122 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 159, 160-163 КАС України, суд, -

ПО С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Катрич