Справа № 727/8035/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/8035/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Смотрицький В.Г.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

22 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.11.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалася на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Разом з тим, до початку судового розгляду справи, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - ОСОБА_2 працює в органах прокуратури та 06.09.2016 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Однак, листом відповідача від 16.09.2016 № 9611/16 (а.с.25) позивачу відмовлено у призначенні вказаної пенсії.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, Закону України "Про пенсійне забезпечення" прийшов до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 01.12.1991 року №1789-ХІІ, яка визначала розмір відсотків для призначення пенсії, втратила чинність на підставі Закону від 14.10.2014 №1697-VІ. Норма статті 50-1 щодо призначення пенсії у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески (за кожен повний рік роботи понад 10 років на відповідних посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку) змінена ще з 01.10.2011 року відповідно до Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 року, тобто з 01.10.2011 року пенсія призначалась в розмірі 80 %, з 01.05.2014 року - у розмірі 70% (відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VІІ від 27.03.2014 року, а з 01.01.2015 року - 60% від заробітної плати (відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VІІІ від 28.12.2014 року).

Слід зазначити, що зміни, внесені до статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ щодо розміру пенсії прокурорському працівнику у відсотковому відношенні, неконституційними не визнавались.

Отже, норма статті 50-1 щодо обчислення пенсій в розмірі 90%, змінена з 01.10.2011 року, з 01.05.2014 року та з 01.01.2015 року і крім того, на сьогодні - втратила чинність на підставі Закону №1697-VІ.

Відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № №1697-VI (який є чинним на момент звернення за призначенням пенсії позивачу) пенсія прокурорським працівникам призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, а саме: не менше 22 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Встановлено, що в період з 23.06.1997 року по день звернення за пенсією, ОСОБА_2 працював на різних посадах від помічника прокурора району до старшого прокурора відділу з питань доступу до публічної інформації Центрального апарату Генеральної прокуратури України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.11-19). Зазначені посади відповідно до вимог ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" зараховуються до вислуги років.

Колегія суддів звертає увагу на те, що загальний стаж роботи, який враховується позивачу для вислуги років, на день звернення із заявою становив 22 роки 4 місяці 5 днів, в тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 19 років 2 місяці 13 днів, що є меншим від необхідного показника для осіб, які звертаються за призначенням пенсії в період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року, а саме 22 роки 6 місяців.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо законності та правомірності відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії за вислугу років за період роботи в органах прокуратури, згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Підсумовуючи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 200 КАС, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 24 лютого 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.