Справа № 335/12962/15-а
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Школяр К.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розяснення постанови суду по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2017 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення постанови суду від 04 січня 2016 року по адміністративній справі за адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

21 лютого 2017 року від представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшли письмові заперечення на заяву ОСОБА_1 Представник управління у запереченнях просить суд розглянути справу у його відсутність та в задоволенні заяви відмовити.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про розяснення судового рішення, суд вважає за можливе розглянути справу завідсутності сторін, та без здійснення технічної фіксації судового процесу, що передбачено положеннями ч. 1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, враховуючи письмові заперечення відповідача, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2015 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 січня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено, зобовязано Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Стягнуто з Державного Бюджету України на користь позивача 487 грн. 20 коп.

Як зазначає у своїй заяві про розяснення судового рішення позивач, постановою суду від 04 січня 2016 року Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобовязано відновити з 01 червня 2015 року виплату йому пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказану виплату пенсії на виконання постанови суду ОСОБА_1 поновлено, однак її проведення здійснено лише по 31 грудня 2015 року, а тому в січні 2017 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити виплату пенсії та провести відповідні нарахування з 01 січня 2016 року. Листом відповідача, ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні виплат, а тому на його думку Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення суду є незрозумилим.

Як вбачається із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24 січня 2017 року № 41-М-9 надісланого на адресу ОСОБА_1, виплату пенсії позивачу припинено з 01 січня 2016 року на підставі п. 2 ч. 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Розясненнясудового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб стосовно яких воно ухвалено, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Положеннями п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2014 року № 14 «Про судове рішення» передбачено, що якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 були вимоги щодо правомірності припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплати пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 червня 2015 року, відповідно до вимог Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення.

Вимоги про відновлення виплати ОСОБА_1 пенсії, проведення відповідних нарахувань та виплати заборгованості пенсії з 01 січня 2016 року, не були предметом судового розгляду та не викладалось у будь-якій із частин судового рішення, у звязку з чим, суд вважає, що розяснення вказаного питання шляхом більш повного та зрозумілого викладення є неможливим.

При цьому суд враховує, що Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з Прав Людини») у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що правона справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обовязкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.

Таким чином, питання, яке поставлено в заяві ОСОБА_1 про розяснення судового рішення, фактично є обставинами, які підлягають встановленню та вирішенню під час судового розгляду в рамках нового адмінстративного позову, а їх задоволення в рамках розгляду заяви про розяснення рішення суду призведе до зміни кінцевого змісту постанови, та, як наслідок, порушення принципу правової певності.

Отже, у даному випадку відсутні підстави для розяснення судового рішення, оскільки воно не припускає неоднозначного його розуміння та є чітко сформульованим.

З огляду на викладене, враховуючи, що розяснення судового рішення у зазначений в заяві ОСОБА_1 спосіб потребує вирішення питань, які не були предметом судового розгляду, та можуть вплинути на його кінцевий зміст, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 170 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення постанови суду по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В. Гашук