Справа № 385/1456/16-а(2-а/385/57/16)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2017 рокусправа № 385/1456/16-а 2-а/385/57/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року у справі № 385/1456/16-а (2-а/385/57/16) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії встановленої на виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2011 року;

- зобов'язати відповідача здійснювати виплату пенсії у розмірі, визначеному на виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2011 року, провести у зв'язку з цим відповідні перерахунки за минулий час, починаючи з 01.05.2016 року та утриматись від зменшення її розміру.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженої постанови порушено норми процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року та прийняти нову про задоволення позову.

Сторони про час, дату та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області та є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та отримує пенсію по 3 групі інвалідності призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо коригування розміру виплати пенсійного забезпечення, оскільки з серпня 2011 року розмір пенсії, на його думку, зменшився з 5 245,20 грн. до 1 451,60 грн..

Листом № 38/К-11 від 07.10.2016 відповідач повідомив, що на виконання рішення суду у справі про пенсійне забезпечення позивача, що набрало законної сили, здійснено перерахунок пенсії та нараховані кошти в розмірі 36 651,35 грн.. Перерахунок державної та додаткової пенсії проводиться з 23.07.2011 по сьогоднішній день згідно з нормами діючого законодавства та станом на 01.10.2016 розмір пенсійної виплати становить 2 542,50 грн. (а.с. 11-12)..

Незгода позивача з діями відповідача щодо зміни розміру пенсії та зобов'язання зробити перерахунок пенсії відповідно до рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.05.2011 року і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, оскільки пенсія позивачу в період з 01 травня 2016 року виплачується відповідачем у розмірах, встановлених чинним законодавством. При цьому висновки суду обґрунтовані положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позову, проте, зазначає наступне.

Із змісту позову вбачається, що протиправність дій відповідача полягає у виплаті з серпня 2011р. пенсії в розмірі меншому, ніж той, який був встановлений на виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2011 року, і в подальшому не підлягає зменшенню зі змінами в законодавстві. На цьому позивач наполягає і в апеляційній скарзі.

З матеріалів вбачається, що постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2011 року у справі № 2-а-1035/11 відповідача було зобов'язано провести перерахунок пенсії позивача, інваліду 3 групи, з 08.02.2011р. по 18.05.2011р. в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 50% мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» (а.с. 8-9).

На підставі вказаного судового рішення позивачу здійснено перерахунок розміру пенсії до серпня 2011 року. Відповідачем постанова суду була виконана шляхом донарахування різниці між фактично виплаченими позивачу сумами пенсії та розрахунковим її розміром у відповідності до вимог законодавства за певний період. Як вбачається із постанови у справі № 2-а-1035/11, питання призначення пенсії позивачу у певному розмірі або встановлення певного розміру пенсії судом не вирішувалось.

При цьому колегія суддів зазначає, що судове рішення у справі № 2-а-1035/11 відповідачем було виконано, а правомірність його дій та рішень, в наслідок яких позивачу було зменшено розмір пенсійних виплат з серпня 2011 року позивачем в судовому порядку не оскаржувалась.

Щодо позовних вимог про зобов'язання здійснювати виплату призначеної на підставі постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2011 року пенсії, то з вищенаведений підстав вони також є необґрунтованими.

Стосовно вимог про проведення перерахунку з 01 травня 2016 року розміру пенсії на підставі постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2011 року без зменшення її розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж Закону розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня до 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період (стаття 96 Конституції України).

Згідно з бюджетними призначеннями, враховуючи вимоги статей 95, 117 Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України щороку встановлює розмір державної пенсії і розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного Кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цьому Кодексу та Закону про Державний Бюджет України.

Відповідно до вимог п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, пунктом 26 Закону України від 28 грудня 2014 року N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року N 80-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, установлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України з 01 січня 2015 року.

Оскільки пенсія позивачу виплачується з 01 травня 2016 року в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України, а в постанові Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2011 року не встановлено будь яких обмежень для відповідача здійснювати виплату пенсії з цієї дати в іншому розмірі, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню.

З огляду на встановлені обставини та викладені положення чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року у справі № 385/1456/16-а (2-а/385/57/16) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ч.10 ст.1832 КАС України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак