Справа № 2а-1970/11/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року № 2а-1970/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Довганич С.-Т.Я., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогою про стягнення з нього податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 34 454 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 всупереч вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при першій реєстрації в Україні 11.08.2009 автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та 12.12.2009 автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску не сплатив податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Оскільки на рахунок місцевого бюджету кошти від сплати вказаного податку в розмірі 34 454 грн не надійшли, він підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку процесуального правонаступництва Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова замінено на Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі -ДПІ у Франківському районі).

Представник позивача Довганич С.-Т.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав. Пояснив, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відповідачем було сплачено у повному обсязі, Першу реєстрацію в Україні 11.08.2009 автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та 12.12.2009 автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску ОСОБА_3 здійснював особисто, сплатив усі відповідні податки, відповідно відсутні правові підстави стягнення вказаного податку повторно відсутні. За таких обставин вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до листа управління Державтоінспекції Львівського ВРЕР № 9/2074 від 31.08.2010 на ім'я ОСОБА_3 11.08.2009 здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та 12.12.2009 здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску.

Згідно з Розрахунком суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації вищевказаних транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті, становить 34454,00 грн на рік:

- об'єм двигуна 2461 куб. см., ставка податку 700 грн. за 100 куб. см., 700 х 2461 / 100 = 17227,00 грн (VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску);

- об'єм двигуна 2461 куб. см., ставка податку 700 грн. за 100 куб. см., 700 х 2461 / 100 = 17227,00 грн (VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску).

Листом Західного головного регіонального управління ПриватБанк від 04.11.2010 за № 5949 на запит заступника голови ДПА у Львівській області повідомлено про те, що квитанції про оплату відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів не знайдено.

Відповідно до довідки ДПІ у Франківському районі м. Львова № 27265/17-115 від 13.12.2010, до місцевого бюджету Франківського району м. Львова не надходили кошти по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (з громадян) в сумі 17227,00 грн від 11.08.2009 та 17227,00 грн від 12.12.2009 від гр. ОСОБА_3.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 01 січня 2011 року принципи побудови системи оподаткування, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначалися Законом України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі - Закон № 1251-XII).

Поняття податку і збору (обов'язкового платежу) до бюджетів та до державних цільових фондів дано у статті 2 цього Закону, під яким слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів згідно пункту 10 статті 14 Закону № 1251-XII належить до загальнодержавних податків.

Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11 грудня 1991 року №1963-XII (далі - Закон №1963-XII), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлювався податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Відповідно до статті 1 Закону №1963-XII платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно зі статтею 2 цього Закону об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до статті 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1963-XII вказаний вид податку сплачувався фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками встановленими цим Законом.

Згідно з частиною четвертої цієї статті фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 5 Закону №1963-XII у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Порядок).

Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2013 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014 у даній справі, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою скасування судових рішень стала неповнота з'ясування судами обставин щодо фактичного подання ОСОБА_3 заяв про реєстрацію транспортних засобів на своє ім'я разом із відповідними документами, а також відсутність інформації про результати кримінальних проваджень, наявність судових рішень по кримінальним справам та ненадання судом оцінки їм як таким, які входять до предмету доказування.

Під час нового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 особисто звертався до Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області 11.08.2009 та 12.12.2009 з заявами про першу реєстрацію в Україні автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску, відповідно, сплативши при цьому всі передбачені чинним на час звернення законодавством платежі.

Судом встановлено, що на час звернення органу доходів і зборів з даним позовом до суду була порушена кримінальна справа №181-0290 відносно начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України.

Із кримінальної справи №181-0290 виділено в окреме провадження кримінальна справа №181-0031, порушена за фактом зловживання службовим становищем службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.ч.1,3 ст. 365 КК України.

З кримінальної справи №181-0031 було виділено в окреме провадження кримінальну справу № 181-0062 за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч.1,3 ст.358 КК України, розслідування по якій триває.

Кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_5, який відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області №72о/с від 12 лютого 2008 року працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за статтями ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України була скерована на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова.

Як видно з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 по справі № 1-233/11, органами досудового слідства у вину ОСОБА_5 ставилося проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб.

Серед переліку таких транспортних засобів є і транспортні засоби, зареєстровані на ім'я ОСОБА_3: 11.08.2009 - перша державна реєстрація автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, несплата податку 17 227 грн та 12.12.2009 - перша державна реєстрація автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску, несплата податку 17 227 грн (вирок, сторінки 46,49).

У вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року вказано, що з оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ стосовно вищевказаних засобів вбачається, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Зокрема, прийом реєстраційних документів, перевірку особи та підстав для реєстрації транспортних засобів на ОСОБА_3 було здійснено спеціалістом Львівського ВРЕР ДАІ ОСОБА_6.

Як видно з Функціональних обов'язків спеціаліста Львівського ВРЕР ДАІ, затверджених начальником УДАІ ГУМВСУ у Львівській області, ОСОБА_6. несе персональну відповідальність за законність, обґрунтованість в прийнятті рішень стосовно проведення реєстрації транспортних засобів, координує роботу платіжних органів, відповідає за повноту сплати податків та зборів в тому числі в Пенсійний фонд, нараховує платежі для сплати за реєстрацію, перереєстрацію ТЗ та інших послуг, відповідає за їх достовірність (а.с. 190-191).

До матеріалів справи долучено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, винесену 20 лютого 2012 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області у кримінальній справі № 181-0311. Даною постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно спеціалістів (фахівців) та паспортистів Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, зокрема й стосовно ОСОБА_6., за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 КК України за відсутністю в їх діях складу злочину. При цьому органами досудового слідства на підставі зібраних доказів було встановлено, що згадані особи здійснювали, згідно своїх службових обов'язків, перевірку сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, про що ними ставились відповідні відмітки на заяві, відповідно до встановленого порядку, та в більшості випадків долучались до реєстраційних матеріалів оригінали або копії квитанцій про сплату даного податку.

Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 лютого 2012 року була предметом дослідження при розгляді Шевченківським районним судом м.Львова кримінальної справи № 1-233/11 про обвинувачення ОСОБА_5 та врахована при постановленні судом вироку по цій справі.

Таким чином, у вироці Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013 № 1-233/11, постановленому у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5, надано оцінку доказам, які мають значення для розгляду даної справи та які було зібрано у кримінальних справах №181-0290 та №181-0311.

Інші кримінальні справи, виділені із кримінальних справ №181-0290 та №181-0311, не стосуються предмету доказування даної справи.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), та обставин, встановлених вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 по справі № 1-233/11, суд дійшов переконання, що реєстрація на ім'я ОСОБА_5 11.08.2009 автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та 12.12.2009 автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Як видно з матеріалів даної справи, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 34 454 грн при реєстрації 11.08.2009 автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та 12.12.2009 у автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску на ОСОБА_3 до місцевого бюджету не надійшов.

Саме доводи позивача про те, що податок з власників транспортних засобів на загальну суму 34 454 грн не надійшов на рахунок відповідного місцевого бюджету, є основним аргументом на обґрунтування позову.

У зв'язку з чим суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що поняття «сплата податку» та «надходження коштів на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обов'язком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які у встановленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_3 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи контролюючого органу про відсутність сплати податку.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ДПІ у Франківському районі м. Львова, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.