Справа № 488/1692/16-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 р. Справа № 488/1692/16-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Татарин Б.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради про визнання протиправною та скасування відмови про надання дозволу на реалізацію майна боржника №77/05.05.01-15 від 11 лютого 2016 року.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 квітня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист №21416/893/2012, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 72 335 грн.

Постановою державного виконавця Корабельного ДВС Миколаївського МУЮ від 24 липня 2015 року було відкрито виконавче провадження №48233168 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого документу, і в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем був складений акт опису та арешту майна від 03 листопада 2015 року, щодо належної боржникові 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

25 січня 2016 року начальник Корабельного ВДВС звернувся до відповідача з листом №781, у якому просив надати дозвіл на реалізацію 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить боржникові та повідомив, що у зазначеній квартирі зареєстрована малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На це звернення відповідач своїм листом №77/05.05.01-15 від 11 лютого 2016 року повідомив про неможливість надання такого дозволу та роз'яснив порядок надання дозволу на реалізацію нерухомого майна.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв цілком правомірно, та у межах наданих йому повноважень. Крім цього, судовим розглядом встановлено, що відповідач не приймав рішення про надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, оскарження якого передбачено п.67 Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав і інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У відповідності до ст. 177 Сімейного кодексу України батьки малолітньої дитини не мають право без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Отже, реалізація законними представниками (батьками) від імені та в інтересах свої малолітніх дітей повноважень щодо розпорядження нерухомим майном, можлива лише за умови надання на це дозволу органом опіки та піклування, який є органом, що від імені держави здійснює охорону і захищає права та інтересів дітей.

Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року.

Відповідно до п.3 цього Порядку органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад (далі - служби у справах дітей).

З матеріалів справи вбачається, що Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради виконує функцію органу опіки та піклування відповідно до розпорядження Миколаївської міської ради від 10 травня 2006 року №219 «Про виконання функцій ведення справ з питань опіки та піклування службами у справах неповнолітніх адміністрацій районів виконкому Миколаївської міської ради».

Пунктом 66 Порядку визначено, що служба у справах дітей за місцем знаходження майна надає консультації громадянам з питань підготовки необхідних документів щодо відчуження майна дитини. Для відчуження майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають зазначеній службі такі документи: заяву кожного з батьків (опікунів, піклувальників); копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця; копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі наявності); документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства; копію свідоцтва про народження дитини; довідку з місця проживання, про склад сім'ї та реєстрацію або витяг з домової книги; копію рішення про встановлення опіки над дитиною (для опікунів, піклувальників); копію рішення про встановлення опіки над майном дитини (для опікунів, піклувальників); копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

Згідно із п.67 Порядку, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м.Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з'ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

З наведеного слідує, що лише у разі звернення батьків, опікунів або піклувальників до служби у справах дітей, відповідним органом з'ясовуються наявність або відстуність обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

В даних спірних правовідносинах щодо спірного житла, а саме квартири АДРЕСА_2 до Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколавїської міської ради жоден з батьків, або осіб, що їх замінюють не звертались, а з проханням про надання дозволу для реалізації 1/6 вказаної квартири звернувся начальник Корабельного віддлу ДВС Миколавїського міського управління юстиції (а.с.10).

Разом з цим, лист №77/05.05.01-15 від 11 лютого 2016 року, який апелянт вважає відмовою у наданні згоди на реалізацію частини квартири не може вважатися такою, оскільки з його змісту вбачається, що відповідачем було надано лише роз'яснення порядку надання такої згоди, зокрема, те, що неможливе надання згоди у разі відсутності взамін придбаного майна та роз'яснено те, що з такою заявою повинні звертатися законні представники дитини (а.с.11).

Отже, вимоги апелянта щодо визнання протипровною та скасування відмови про надання дозволу на реалізацію майна боржника, яка викладена у листі №77/05.05.01-15 від 11 лютого 2016 року є безпідставними та не підлягають задоволенню, що було вірно встановлено судом першї інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з цим, зважаючи на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, відповідно до ст. 94 КАС України, вимоги щодо стягнення судових витрат з відповідача за подання позовної заяви та апеляційної скарги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 лютого 2017 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: О.В. Лук'янчук

М.М. Милосердний