Справа № 622/1435/16-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 р.Справа № 622/1435/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Бартош Н.С. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Харківської області від 27.12.2016р. по справі № 622/1435/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківська митниця ДФС

про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 663/80700/16 від 15.11.2016р.

Постановою Золочівського районного суду Харківської області від 27.12.2016р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: ст. 69, 70, 71 КАС України, неповне з'ясування обставин що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважає встановленими, що призвело до неправильного прийняття рішення по справ, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 12.09.2016р. співробітниками управління Патрульної поліції м. Харкова повідомлено УБМП Харківської митниці ДФС про виявлення транспортного засобу марки «Audi А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Литва), кузов: НОМЕР_2, який було зупинено по вул. Клочківська міста Харкова під керуванням громадянином України ОСОБА_1

Вищезазначений автомобіль був ввезений на митну територію Укра1їни 16.08.2016р. в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС позивачем у митному режимі «транзит», що підтверджується даними ЦБД ЄАІС Держмитслужби України та АСМО «Інспектор»

За результатами проведеної перевірки 12.09.2016р. головним державним інспектором відділу протидії митним порушенням управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 663/80700/16, передбачених ч.3 ст. 470 МК України. (а.с. 47-50)

15.11.2016р. Харківською митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил №663/80700/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.(а.с.13)

Позивач вважаючи таке рішення протиправним, прийнятим з порушенням процедури, при неналежному повідомленні його про розгляд справи, розгляді справи за його відсутності, порушенням строків накладання стягнення звернувся до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України (далі - МК України), митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з п.1 ст. 320 МК України, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Загальні положення щодо митних режимів містяться у МК України, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 якого, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтю 95 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 95 МК України, встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вищезазначеними нормами митного кодексу закріплено строки на в'їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскільки ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб на митну територію України в режимі «транзиту» 16.08.2016р., то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 26.08.2016р., однак позивачем такий обов'язок виконаний не був.

За правилами ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України, до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушення митних правил передбачених, зокрема, статтею 470, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

На дату складання протоколу вищезазначений транспортний засіб за межі митної території вивезено не було, що визнається позивачем як під час складання протоколу, так і подальшому. (47-50, 53)

В обґрунтування причин порушення митних правил позивач зазначив, що не вивіз транспортний засіб своєчасно в зв'язку з його поломкою, до митних органів щодо настання дії обставин непереборної сили або у зв'язку з аварією не звертався та митні органи не повідомляв. (а.с. 87)

Позивачем документальних підтверджень виходу з ладу автомобіля, в тому числі і перебування автомобіля на станції технічного обслуговування не надано ні митному органу, ні суду.

Доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали вивезти транспортний засіб у встановлені строки не надано, а тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про перевищення позивачем встановленого ст. 95 МК України строку транзитного переміщення транспортного засобу через митну територію України - більше ніж на десять діб, що має ознаки порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Посилання апелянта на те, що Харківська митниця ДФС не є органом, який уповноважений здійснювати провадження у справі про порушення митних правил, є помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 491 КМК Ураїни, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 558 МК України, органи доходів і зборів при виконанні покладених на них завдань взаємодіють з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством.

Правоохоронні органи повідомляють органи доходів і зборів про виявлені ними порушення митних правил або контрабанду.

Правоохоронні органи зобов'язані письмово повідомляти органи доходів і зборів про наявність оперативної інформації щодо можливих випадків переміщення товарів з порушенням норм законодавства України. У разі наявності такої оперативної інформації від правоохоронних органів митний контроль та митне оформлення здійснюються за письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів, який отримав цю оперативну інформацію, або особи, яка виконує його обов'язки, в обсягах та у формах, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Окремі процесуальні дії у справі про порушення митних правил можуть вчинятися посадовими особами, уповноваженими складати протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 цього Кодексу, а у випадку, передбаченому статтею 518 цього Кодексу, - також посадовими особами іншого органу доходів і зборів.

18.04.2016р. начальником Харківської митниці ДФС спільно з начальником управління патрульної поліції був затверджений План спільних заходів, направлених на протидію переміщенню товарів і транспортних засобів через митний кордон України з порушенням митного законодавства України, аналізу законності ввезення, реєстрації, перебування на митній території України транспортних засобів іноземної реєстрації та забезпечення безпеки дорожнього руху на 2016р.

Під час проведення перевірки було з'ясовано, що за даними ЦБД ЄАІС ДФС вказаний автомобіль був ввезений на митну територію України позивачем 16.08.2016р. в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС, проте порушення виявлено в зоні діяльності Харківської митниці ДФС.

Таким чином, оскільки правопорушення було виявлено в зоні діяльності Харківської митниці ДФС, отже зазначена установа є повноваженим органом щодо здійснення провадження у справі про порушення митних правил .

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи про адміністративне правопорушення при неналежному повідомленні позивача та за його відсутності, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2016р. під час складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 був присутній, у протоколі власноручно зазначив, що з правопорушенням погоджується, справу просив розглядати без його участі, копію постанови направити на його адресу та зобов'язувався сплатити штраф у встановлені строки та вивезти після цього автомобіль із України. В протоколі від 12.09.2016р. зазначено, що розгляд справи відбудеться 15.11.2016р., копію якого позивач отримав, про свідчить його підпис. (а.с. 84-85)

12.09.2016р. крім пояснень в протоколі, позивачем надані особисті пояснення на ім'я УБМП Харківської митниці ДФС з приводу порушення митних правил. (а.с.87)

Також відповідачем на адресу ОСОБА_1 направлена повістка з повідомленням про вручення про виклик його 07.10.2016р. о 14:00 до відділу ПСПМП для опитування, яка отримана ним 24.09.2016р., що підтверджується повідомленням про врученням. (а.с. 62-63)

Відповідно до ч. 2. 4 ст 526 МК України, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідачем було повідомлено позивача про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, повно , всебічно з'ясовано обставини справи, враховані пояснення позивача, а отже належним чином та у встановлений законом спосіб розглянуто справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що в ході розгляду справи встановлено, що позивач, в порушення вимог ст.95 Митного кодексу України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене, про будь-які обставини, які цьому перешкодили, митницю не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Харківської митниці ДФС про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил прийнята є законною та обґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Золочівського районного суду Харківської області від 27.12.2016р. по справі № 622/1435/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Бартош Н.С. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2017 р.