Справа № 367/127/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/127/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко О.В. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Держгеокадастру у м. Ірпінь Київської області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року, ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Управління Держгеокадастру у м. Ірпінь Київської області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15 червня 2011 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку за № НОМЕР_1. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 4087.

Оформляв державний акт Ірпінський міський відділ земельних ресурсів, правонаступником якого є управління Держземагенства у м. Ірпені. Видавався акт на підставі рішення 35 сесії 4 скликання Ірпінської міської ради від 27.04.2005 року №1148-35-24. «Передати безкоштовно в приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1».

В державному акті записано: «Земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1».

Згідно з листа виконкому № В-3504.2 від 12.12.2013 року вулиці Тургенєва в Ірпені немає, а є вулиця Тургенівська та провулок Тургенєва, тобто при заповненні державного акту допущено технічну помилку.

Позивач звертався з проханням виправити помилку до управління Держземагенства, до земельно - кадастрового бюро, до міської ради.

Відповідь отримав від Держземагенства України листом №В-3083-1510/6-13 від 02.12.2013 року де записано: «відповідно до під пункту 2, п. 144 Порядку (ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051), якщо факт невідповідності відомостей державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які і є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення державного земельного кадастру безоплатно виправляє допущену помилку».

Управління виконати цю вимогу не хоче.

Листом № 01-05/918 від 09.09.2013 року повідомляє, що це питання не до них, листом №01-05/854 від 23.08.2013 року повідомляє, що помилки допущені в державних актах вони не виправляються. Листом №01-05/945 від 19.09.2013 року управління вже погодилось виправити помилки, але для цього вимагає оригінал документації із землеустрою, електронний документ, які вже є в управлінні в оригіналі, а також вимагає оплату послуг. За виправлення помилки, яку вони допустили, вони вимагають оплату . Управління Держземагенства, його посадові особи замість того щоб виправити свою помилку вдаються до вчинення неправомірних дій, відмовляються від виконання своїх прямих обов'язків, грубо порушує ЗУ «Про звернення громадян, постанову Кабінету Міністрів № 1051.

Таке саме положення і в питанні із накладенням земельної ділянки в Публічній карті України. Коли він звертався до Ірпінського земельно - кадастрового бюро із заявами про виправлення помилки в зазначенні адреси його земельної ділянки, було виявлено, що на його земельну ділянку накладається ділянка сусіда, що робить його документи нелегітимними. В тих документах, що він має - схема розташування земельної ділянки, зведений план земельної ділянки, кадастровий план такої накладки немає. Немає накладки і в натурі, межі їхніх ділянок відповідають їхнім документам. Помилка допущена Ірпінським управлінням Держземагенства при занесенні даних в карту.

Позивач звернувся до управління з проханням помилку виправити, на що отримав відповідь листом №01-05/68 від 18.10.2013 року, де зазначена необхідність замовити технічну документацію з землеустрою. Він не погодився з цією вимогою і звернувся до Держземагенства, яке дало пояснення - державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення державного земельного кадастру безоплатно виправляє допущену помилку - лист В-3083-995/6-13 від 06.11.2013 року.

Управління виконати рекомендації Держземагенства відмовилось, чим порушує його права на земельну ділянку.

Відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр» з 01.01.2013 року в Україні державні акти не видаються. Управління Держземагенства повинно надати витяг із державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, з яким необхідно звертатись до органу державної реєстрації прав з метою державної реєстрації речового права на земельну ділянку.

Своїми незаконними діями відповідач змусив його шукати захисту своїх прав. Він звернувся до міської ради, до прокурора, до головного управління Держземагенства, до Держземагенства. В пошуках захисту на поїздки, виготовлення документів він витрачав значні для нього, як пенсіонера кошти. Чисельні поїздки, вистоювання в чергах сказались на його здоров'ї, призвело до підвищення тиску, до мікроінсульту, моральних переживань, після чого йому знову потрібно лікування. Його сусід ОСОБА_3, скориставшись помилками, які допустило управління, заявив позов до суду до нього про визнання недійсним його державного акту на земельну ділянку.

Управління Держземагенства в м. Ірпені своїми діями порушують ст. 2, ч. 3 п. 4,5,6 КАС поступає упереджено, недобросовісно, нерозсудливо при розгляді його заяв, відмовляючи в виправленні допущених ними помилок.

В зв'язку із викладеними обставинами позивач просить зобов'язати управління Держземагенства у м. Ірпені безоплатно виправити допущену помилку в зазначенні адреси земельні ділянки та надати витяг із державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки. Зобов'язати управління Держземагенства у м. Ірпені безоплатно виправити помилку допущену в Публічній карті, яка привела до накладки на його земельну ділянку. Стягнути з управління Держземагенства за нанесену йому моральну шкоду, завдану йому незаконними діями в сумі 10, 000 (десять тисяч) гривень.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позива утонив свої позовні вимоги, посилаючись на те, що при огляді в Публічній кадастровій карті України ним виявлено, що на його земельну ділянку накладається сусідня земельна ділянка, що підтверджує Ірпінське управління Держгеокадастру, яке є правонаступником Ірпінського управляння Держземагентства, в своєму запереченні на позовну заяву , подану суду 10.02.2014 року за № 01-05-169.

Зазначав, що Управління тут же в запереченні наводить приписи п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, згідно якого розташування в межах земельної ділянки, іншої земельної ділянки або її частини, яку передбачається зареєструвати, Державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до п. 70, 73, 77-85 цього Порядку. Тобто, він не може продати належну йому землю, ні подарувати її дітям, тому що її не зареєструють, що порушує його права. Накладка на його ділянку сусідньої ділянки також порушує і його право власності, право на користування, розпорядження своїм майном. Управління визнає, що це помилка, але вчинити дії по виправленню помилки не хоче.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, в якому встановлений механізм виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, а саме згідно п. 138 порядку помилками у Державному земельному кадастрі є 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру )в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель ( в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші обєкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 року до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії.

Згідно п. 139 Порядку у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держгеокадастру у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки. У повідомленні викладається суть виявлених помилок. До повідомлення додаються документи, що містять зазначені у повідомленні технічна помилки та документи, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей. Повідомлення разом з доданими до нього документами подається заінтересованою особою особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно п. 144 Порядку якщо факт невідповідності відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено, Державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру: 1) складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30; 2) безоплатно виправляє допущену помилку ( крім випадків, коли технічна помилка допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру); 3) письмово повідомляє не пізніше наступного дня про виправлення помилки заінтересованим особам за формою згідно з додатком 31 (у тому числі власників, користувачів земельних ділянок, а також третіх осіб, інтересів яких стосувалося виправлення помилок); 4) безоплатно видає заявникові за його бажанням витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру на заміну документа, в якому виправлено помилку.

Саме на ці положення Порядку посилається Держземагентство України в своєму листі № В-3083-1510/6-13 від 02.12.2013 року. В листі на його звернення зазначається виправлення помилок Державним кадастровим реєстратором на підставі повідомлення за формою згідно з додатком 29.

Позивач вказує, що 20.11.2013 року він особисто звернувся в управління до Державного кадастрового реєстратора з повідомленням про виявлені технічні помилки, а саме в державному акті на право власності на земельну ділянку вул. Тургенівська помилково названа як вул. Тургенєва, в Публічній кадастровій карті на земельну ділянку наложилась ділянка сусіда. Державний реєстратор безпідставно відмовилась прийняти повідомлення. 03.02.2014 року він повторно особисто звернувся до управління з проханням прийняти Повідомлення та провести його реєстрацію, як докази додав до заяви повторно свій державний акт на право власності, кадастровий план земельної ділянки, зведений план земельної ділянки і саме Повідомлення. Земельна ділянка чиста. Заяву у нього прийняли за № 53/01-01 від 03.02.2014 року, але нічого не зробили, помилки не виправили. З великими труднощами йому вдалося добитися прийому у Міністра аграрної політики України, який дав доручення Держземагентству України виправити помилки, виправили йому лише помилку в зазначенні адреси земельної ділянки з вулиці Тургенєва на вулицю Тургенівська і видали йому витяг, правда не безкоштовно, а за гроші. Для виправлення помилки в Публічній кадастровій карті доручення Міністра не хватило.

В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив визнати протиправною дію Управління Держгеокадастру в м. Ірпені щодо відмови від виконання Постанови Кабінету Міністрів України в частині виправлення помилки в Публічній кадастровій карті; зобовязати Управління Держгеокадастру в м. Ірпені безоплатно виправити допущену помилку в Публічній кадастровій карті в частині накладки на земельну ділянку ОСОБА_2; видати безоплатно ОСОБА_2 витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру з виправленою помилкою; стягнути з управління Держгеокадастру моральну шкоду на користь ОСОБА_2 в сумі 10000,0 гривень; судові витрати в справі покласти на управління Держгеокадастру в м. Ірпені.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 15 червня 2011 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку за № НОМЕР_1.

Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №4087.

Оформляв державний акт Ірпінський міський відділ земельних ресурсів, правонаступником якого є управління Держземагенства у м. Ірпені. Видавався акт на підставі рішення 35 сесії 4 скликання Ірпінської міської ради від 27.04.2005 року №1148-35-24. «Передати безкоштовно в приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1».

В державному акті записано: «Земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1».

Згідно з листа виконкому № В-3504.2 від 12.12.2013 року вулиці Тургенєва в Ірпені немає, а є вулиця Тургенівська та провулок Тургенєва, тобто при заповненні державного акту допущено технічну помилку.

Він звертався з проханням виправити помилку до управління Держземагенства, до земельно кадастрового бюро, до міської ради.

Відповідь отримав від Держземагенства України листом №В-3083-1510/6-13 від 02.12.2013 року де записано: «відповідно до під пункту 2, п. 144 Порядку (ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051), якщо факт невідповідності відомостей державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які і є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення державного земельного кадастру безоплатно виправляє допущену помилку».

Поскільки помилка була допущена не з вини позивача, а з вини відповідача, то відповідно вона повинна бути виправлена відповідачем.

Колегія суддів звертає увагу на те, що разом із вище зазначеним, під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та в уточнюючій заяві вказав, що відповідач виправив йому помилку в зазначенні адреси земельної ділянки з вулиці Тургенєва на вулицю Тургенівська і видав йому витяг.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом просив визнати протиправною дію Управління Держгеокадастру в м. Ірпені щодо відмови від виконання Постанови Кабінету Міністрів України в частині виправлення помилки в Публічній кадастровій карті, зобовязати Управління Держгеокадастру в м. Ірпені безоплатно виправити допущену помилку в Публічній кадастровій карті в частині накладки на земельну ділянку ОСОБА_2, видати безоплатно ОСОБА_2 витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру з виправленою помилкою.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

Таким чином, зазначена правова норма встановлює порядок виправлення технічних помилок, але не регламентує порядку видачі витягів із Державного земельного кадастру.

У відповідності до абз. 3 п. 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Державний земельний кадастр у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки.

Таким чином, виправлення помилки шляхом зміни меж земельної ділянки може бути здійснено виключно на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Внесення таких виправлень за відсутності перелічених документів не допускається. У звязку із цим позовні вимоги ОСОБА_2 про зобовязання відповідача виправити допущену помилку в Публічній кадастровій карті в частині накладки на земельну ділянку ОСОБА_2, видати йому витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру з виправленою помилкою задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, колегія суддів звертаж увагу на наступне.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено обґрунтованих підстав для визнання дій відповідача протиправними, вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 лютого 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.