Справа № 157/1111/16-а, 2-а/157/58/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Львів Справа № 876/1253/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 15 грудня 2016 року у справі № 157/1111/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він як учасник бойових дій має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак відповідач протиправно здійснив виплату йому такої допомоги в значно меншому розмірі.

Постановою Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 15 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на обставини, викладені у позовній заяві, а також на те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу, а не постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення, тому відповідно до частини 1 статті 41 та частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 30 квітня 2014 року серія НОМЕР_1.

У 2016 році позивачеві виплачена щорічна разова грошова допомога до 05 травня у розмірі 920 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Розглядаючи справу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції керувався тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені в межах строку звернення до суду, однак задоволенню не підлягають.

Так, частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору в даній справі є дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік не в повному розмірі.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» разова грошова допомога учасникам бойових дій виплачується щорічно до 5 травня.

Згідно з довідкою Центру поштового зв'язку № 3 Волинської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 17 листопада 2016 року № 3/858 разову грошову допомогу до 5 травня позивачу було здійснено 21 квітня 2016 року.

Таким чином, позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права з моменту отримання нарахованих сум, тобто з 21 квітня 2016 року.

До суду позивач звернувся лише 08 листопада 2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку звернення до суду та без зазначення обставин, які б свідчили про поважність причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, встановивши, що позовна заява подана позивачем до суду після спливу шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та без викладу обставин, які б свідчили про поважність причин його пропуску, суд першої інстанції повинен був залишити позов без розгляду, а не розглядати його по суті заявлених вимог.

За наведених обставин, суд вважає, що оскаржену постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а зазначений вище адміністративний позов залишити без розгляду.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 15 грудня 2016 року у справі № 157/1111/16-а скасувати та залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко

Суддя А. І. Рибачук

Суддя Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 27 лютого 2017 року.