Справа № 348/2084/16-а
Суддя: Міськевич О.Я.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2084/16-а

20 лютого 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Госедло Л.І.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобовязання призначити пенсію, як матері інваліда з дитинства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Надвірнянського обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ЇЇ дочка, ОСОБА_4 є інвалідом дитинства, 3-тя група інвалідності, що підтверджується відповідними медичними довідками.

04.07.2016 р. вона звернулася до відповідача з заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства на підставі ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, листом від 03.10.2016 р. за № 5200/03 Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області відмовило їй в призначенні пенсії, мотивуючи тим, що нею не надано довідки ЛКК про те, що її дочка ОСОБА_4 могла бути інвалідом до 6-ти років.

Ввжає таку відмову неправомірною і та такою, що суперечить законодавству та грубо порушує її права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача з підстав, зазначених у позовній заяві та просить визнати неправомірними діїНадвірнянського обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті позивачу пенсії як матері інваліда з дитинства; зобовязати Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області з 24.07.2012 року призначити позивачу дострокову пенсію відповідно до абзацу 3 пункту 3 Прикунцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як матері інваліда з дитинства, та виплатити їй недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що позивач зверталась до Надвірнянського обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області з приводу призначення пенсії на пільгових умовах. Однак їй було відмовлено, оскільки у позивача відсутні дані про те, що дитина стала інвалідом до досягнення шестирічного віку . Дитина стала інвалідом при досягненні шести років, одного місяця та чотирьох днів, тому згідно чинного законодавства позивачці буде нараховуватись пенсія на загальних підставах. Просить в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до п.п. 5 п. 2.1. Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).

Відповідно до п.2.18. Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, в наведених нормах закону не передбачена вимога про те, що сама інвалідність дитини інваліда з дитинства повинна настати саме до 6 років та не передбачена така вимога для призначення пенсії, як обов'язковість визнання дитини інвалідом до 6-ти річного віку. В законі визначена лише вимога про виховання дитини до шести років.

Отже, вказана відповідачем і підстава для відмови у призначенні пенсії відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не ґрунтується на приписах чинного законодавства та така вимога відповідача щодо необхідності підтвердження факту визнання ОСОБА_4 інвалідом з дитинства до шестирічного віку є протиправною.

До того ж, у п.п. 5 п. 2.1. Постанови N 22-1, на який посилається відповідач у запереченнях, у якості документів, які необхідно додати до заяви про призначення пенсії визначено лише документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом. Всі вказані документи наявні у позивача та надавалися відповідачу, що не заперечується відповідачем. Докази наявності медичних показань для визнання дитини інвалідом з дитинства (а не дитиною-інвалідом) до досягнення шестирічного віку вказаним пунктом не вимагаються.

Пунктом 2.18. Постанови N 22-1, якою обґрунтовує свою позицію відповідач, визначено про необхідність надати висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 6ти років (висновок про час настання інвалідності) у разі якщо дитина визнана інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку. В даному випадку ОСОБА_4 є визнан інвалідом з захворювання з дитинства, що визнається відповідачем, про що є відповідний висновок. (а.с9).

Вимога щодо підтвердження наявності медичних показань для визнання її інвалідом з дитинства до досягнення шестирічного віку не ставиться. Мова про підтвердження наявності медичних показань для визнання дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, стосується саме категорії дітей-інвалідів, а не інвалідів з дитинства, якою є ОСОБА_4.

Тобто твердження відповідача спростовуються самим же Порядком, на який посилається відповідач у запереченнях.

Судом встановлено , що встановлено, що ОСОБА_4 Ірина1987р.н., визнано інвалідом з дитинства, захворювання яке призвело до інвалідності було з дитинства витягом з МСЕК № 090630, медичним заключенням № 18 Надвірнянської ЦРл, виписний епікриз із історії хворобиДержавної обласної дитячої клінічної лікарні № 850/01.( а.с 16-18).

Таким чином, ОСОБА_4 визнано інвалідом з дитинства не після 18-ти років.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів ,ОСОБА_3 є матір'ю інваліда з дитинства, виховала його до цього віку, досягла 50 років та має не менше 15 років страхового стажу. ( а.с. 37-39).

Для призначення пенсії згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області були надані усі передбачені нормами діючого законодавства документи.

У зв'язку із викладеним відмова відповідача в призначенні пенсії позивачу з причини відсутності підтвердження факту визнання дитини інвалідом з дитинства до 6-ти річного віку є безпідставною, такою що не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, позивачем доведено безпідставність відмови їй у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах як матері інваліда з дитинства відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізналась про порушення свого права 03.10.2016 р. (відмова Надвірнянського ОУПФУ від 11.05.2016 р.).

Тому суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, дійшов висновку, що відповідача слід зобовязати призначити позивачу дострокову пенсію за віком відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як матері інваліда з дитинства та виплачувати її починаючи з 01 квітня 2016 року.

На підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст. 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100, 158-163,167, 186, 187, 254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобовязання призначити пенсію, як матері інваліда з дитинства задовольнити частково.

Визнати неправомірними діїНадвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_3 як матері інваліда з дитинства.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 01 квітня 2016 року призначити ОСОБА_3 дострокову пенсію відповідно до абзацу 3 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як матері інваліда з дитинства, та виплатити їй недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст постанови виготовлено 24.02.2017 р.