Справа № 162/1231/16-а,2-а/162/380/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Справа № 876/1235/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. на постанову Любешівського районного суду Волинської обл. від 26.12.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії із врахуванням наявного стажу,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.12.2016р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати зі збільшенням їй пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років; зобов'язати пенсійний орган провести перерахунок та виплату їй пенсії за період в межах визначеного законом строку позовної давності, відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 15 років; стягнути на її користь судові витрати (а.с.2-3).

Постановою Любешівського районного суду Волинської обл. від 28.12.2016р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано пенсійний орган, починаючи з 20.06.2016р., провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку; стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.15-16).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити (а.с.20 і на звороті).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пенсія по віку призначена позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із заниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв'язку із введенням в дію з 01.01.2004р. норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядок здійснення перерахунку змінився.

Окрім того зазначає, що позивач зверталася з аналогічними позовними вимогами щодо застосування ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2015 році. Постановою суду від 18.05.2015р. позов задоволено частково, а рішенням суду апеляційної інстанції від 04.08.2015р. постанову суду від 18.05.2015р. скасовано та в задоволенні позову відмовлено.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи та нормами чинного законодавства підтверджується право позивача на перерахунок пенсії у відповідності до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

01.12.2016р. позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про обрання умов та порядку пенсійного забезпечення, в тому числі й щодо вказаного перерахунку пенсії; також норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають для спірної категорії осіб пільговий характер щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Оскільки предметом судового розгляду є дії пенсійного органу саме по розгляду заяви позивача від 01.12.2016р., тому попередні судові рішення за позовом ОСОБА_2 судом до уваги не приймаються і не можуть вважатися підставою для закриття провадження у справі.

Окрім цього, судом під час вирішення справи застосовано шестимісячний строк звернення до суду і задоволені позовні вимоги, починаючи з 20.06.2016р.

Між тим, на думку колегії суддів, наведені висновки лише частково відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, позивачу призначено пенсію по віку з 01.12.1992р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки вона є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії і набула пенсійного віку, що підтверджується відповідними посвідченнями (а.с.5-6). При цьому, загальний страховий стаж позивача склав 40 років 11 місяців 04 дні.

На даний час позивач отримує пенсію по віку, обраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; після призначення позивачу пенсії проводилися її перерахунки із зростанням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із зміною величини оцінки року страхового стажу; сума доплати за понаднормативний стаж (за 20 років) складає 210 грн. 24 коп. (а.с.7).

Також 01.12.2016р. позивач звернулася до пенсійного органу із заявою, в якій просила провести їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також наголосила на обранні нею умов пенсійного забезпечення згідно вищевказаного Закону (а.с.8).

Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. № 651/П-01 від 05.12.2016р. у задоволенні заяви позивача від 01.12.2016р. відмовлено (а.с.7).

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призначення та виплата пенсій потерпілим від Чорнобильської катастрофи провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та цього Закону.

Частиною 2 ст.56 наведеного Закону визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обставини справи свідчать про те, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз ст.56 наведеного Закону вказує про те, що вона визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом України «Про пенсійне забезпечення» не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.7 ст.9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 процент визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абз.1 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за рік.

Оскільки ОСОБА_2 є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, тому пенсійним органом на момент перерахунку пенсії неправомірно визначено доплату до пенсії за понаднормативний стаж 20 років, при цьому спірну доплату слід було встановити за понаднормативний стаж 15 років.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує позицію Верховного Суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, постанову Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 07.07.2015р. у справі № 21-727а15).

Із наведеного випливає, що суд першої інстанцій вірно застосував норми вищевказаних Законів, внаслідок чого дійшов правильного висновку про обґрунтованість та підставність заявлених позовних вимог.

Однак, при визначенні періоду часу, з якого позовні вимоги підлягають задоволенню, судом першої інстанції не враховано, що із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також про перерахунок пенсії, позивач звернувся до пенсійного органу лише 01.12.2016р.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Із урахуванням наведеного, право на перерахунок пенсії у позивача виникло, починаючи з 01.12.2016р.

При цьому колегія суддів зазначає про те, що, вирішуючи питання про зобов'язання здійснити перерахунок та виплачувати належні платежі, суд, у разі відсутності спору про право особи на отримання пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Обгрунтування відповідача щодо закриття провадження по причині того, що позивач зверталася до суду в 2015 році із аналогічними позовними вимогами, не можуть вважатися підставними, оскільки предметом розгляду цієї справи є протиправні дії пенсійного органу щодо заяви позивача, поданої 01.12.2016р.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 275 грн. 60 коп. сплаченого судового збору (пропорційно до задоволених вимог).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської обл. від 26.12.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл., яка викладена листі № 651/П-01 від 05.12.2016р., від проведення у порядку ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з 01.12.2016р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської обл. (44200, Волинська обл., смт.Любешів, вул.Червоної Армії, 8; ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (Волинська обл., Любешівський район, с.Седлище, вул.Г.Григорука, буд.48) судові витрати (пропорційно до задоволених позовних вимог) в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: С.М.Кузьмич

Н.В.Бруновська