Справа № 426/338/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Половинка В.О.
Суддя-доповідач - Блохін Анатолій Андрійович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року справа №426/338/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів: Сухарька М.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 23 січня 2017 року у справі № 426/338/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про поновлення виплати пенсії по інвалідності,-

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просив визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області в поновленні йому виплати пенсії по інвалідності незаконною та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі поновити йому виплату пенсії по інвалідності 2 групи з 5.10.2016 року по 30.11.2016 року та пенсію по інвалідності 3 групи з 1.12.2016 року, не припиняючи при цьому виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. В обґрунтування позову зазначив, що з 31.05.2006 року йому призначено пенсію по інвалідності 3 групи (причина інвалідності трудове каліцтво) З 01.12.2016 року, відповідно до довідки МСЕК №441763 встановлено 3 групу інвалідності довічно (причина інвалідності нещасний випадок на виробництві). З 05.10.2016 року, відповідно до рішення Сватівського районного суду від 03.11.2016 року по справі №426/12415/16-а йому призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Після цього через призначення щомісячного довічного грошового утримання виплату пенсії йому по інвалідності з 05.10.2016 року було припинено. На його запит відповідач листом від 12.01.2017 року відмовив йому в поновленні виплати пенсії по інвалідності. Вважає відмову в поновленні виплати пенсії по інвалідності незаконною та не обґрунтованою, оскільки щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків, грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання, в тому числі після звільнення від виконання обовязків судді та не ототожнюється з пенсією.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 23 січня 2017 року у справі № 426/338/17 позов задоволено. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області в поновленні ОСОБА_2 виплати пенсії по інвалідності незаконною. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі поновити ОСОБА_2 виплату пенсії по інвалідності 2 групи з 5.10.2016 року по 30.11.2016 року та пенсію по інвалідності 3 групи з 1.12.2016 року, не припиняючи при цьому виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідач не погодився з постановою суду, подав апеляційну скаргу, яку обґрунтував порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідно до законодавства України особа, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі щодо відмови в поновленні виплати пенсії по інвалідності позивачу ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є обґрунтованими.

Сторони в судове засідання не прибули, відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач розпочав трудову діяльність з вересня 1987 року і працював по 04.10.2016 року, що підтверджується даними його трудової книжки (а.с. 10-13). З 31.05.2006 року позивачу призначено пенсію по інвалідності 3 групи (причина інвалідності трудове каліцтво) З 01.12.2016 року, відповідно до довідки МСЕК №441763 позивачу встановлено 3 групу інвалідності довічно (причина інвалідності нещасний випадок на виробництві) (а.с. 14-17). В подальшому відповідно до рішення суду позивачеві було призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Але через призначення щомісячного довічного грошового утримання виплату пенсії по інвалідності з 05.10.2016 року позивачеві було припинено. На звернення позивача про поновлення пенсійних виплат, відповідач відмовив, пославшись на те, що згідно з частиною другою статті 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором (а.с. 19).

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що є безпідставним ототожнювати пенсії зазначені у Законі України № 1058, та щомісячне довічне грошове утримання, оскільки статус судді зберігається і після виходу у відставку; зазначені виплати мають різну правову природу і здійснюються з різних джерел. Такий висновок суду є помилковим внаслідок невірного застосування норм матеріального закону.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до п.2 ст.8 вказаного Закону право на отримання пенсій відповідно до цього закону мають особи, за умовами, якщо вони не отримують пенсію з інших джерел.

Згідно ч. 1 ст. 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

За приписами ч. 1 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 7 липня 2010 року судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно ч. 2 вказаного Закону суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини, приймаючи до уваги приведені вище норми закону, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно було призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і при цьому була припинена виплата пенсії по інвалідності.

Згідно ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

По справі № 21-360а12 від 20 листопада 2012 року, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що статтею 43 Закону № 2862-XII встановлено можливість вибору суддею, який пішов у відставку та має не менш ніж двадцятирічний стаж суддівської роботи, одного з двох варіантів соціального забезпечення за настання зазначеного юридичного факту (оформлення виходу у відставку) - отримання пенсії з урахуванням віку та стажу роботи на умовах, визначених статтею 37 Закону № 3723-XII, або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках (від 80 до 90 - залежно від стажу роботи на посаді судді) від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки відповідно до вищевказаних норм, у судді, яки вийшов у відставку, виникає право вибору на отримання пенсії чи щомісячного довічного грошового утримання, тобто не передбачено можливість одночасного отримання і пенсії, в тому числі по інвалідності, і щомісячного довічного грошового утримання.

За таким обставин дії відповідача з припинення виплати позивачу пенсії по інвалідності з часу призначення довічного грошового утримання судді у відставці є правомірними, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права невірно вирішив справу, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 196, ст. 197, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.4, ст. 205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 23 січня 2017 року у справі № 426/338/17 - задовольнити.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 23 січня 2017 року у справі № 426/338/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про поновлення виплати пенсії по інвалідності - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді М.Г. Сухарьок

І.Д. Компанієць