Справа № 2а/2570/5306/2011
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

17.11.2011 Справа № 2а/2570/5306/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< Список >

14 листопада 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Серкіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

18.10.2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-ФОП ОСОБА_1П.) звернувся до суду з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові (далі - ДПІ у м. Чернігові). В ході судового розгляду справи позивач змінив позовні вимоги та остаточно просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.10.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 5385,00 грн. за основним платежем та 1346,00 грн. за штрафними санкціями. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Податкові накладні, одержані із запізненням, включаються до реєстру отриманих та виданих податкових накладних того звітного періоду, в якому їх отримано, суми податкового кредиту по таких податкових накладних відображаються в податковій декларації з ПДВ. Так, ФОП ОСОБА_1 включено до складу податкового кредиту за грудень 2009 року суму ПДВ по податковій накладній від 30.11.2009 року № 7.301109, виписаній ТОВ «Інкомбуд плюс» в листопаді 2009 року, на загальну суму 32312,40 грн., в т.ч. 5385,40 грн. ПДВ, оскільки вказану податкову накладну отримано в грудні 2009 року, про що свідчить реєстр отриманих та виданих податкових накладних. Позивач вказує на те, що висновки, наведені в акті перевірки, про заниження сум податку на додану вартість є необґрунтованими, оскільки платник скористався своїм правом на податковий кредит в періоді фактичного отримання податкової накладної, яка складена відповідно до вимог норм цього Закону, та включив суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту з дати отримання податкової накладної. Тому позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 03.10.2011 року № НОМЕР_1 таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що в результаті проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 року по 31.12.2010 року встановлено порушення вимог законодавства, в тому числі підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого було донараховано податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 5385,00 грн., про що складено акт від 14.09.2011 року № 2455/17/НОМЕР_2. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за вказаний період встановлено його завищення на загальну суму 5385,00 грн. Також перевіркою встановлено, що позивач не звертався до ДПІ у м. Чернігові із скаргою на постачальників, які відмовили в наданні податкової накладної, яка є законною підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду. Крім цього, позивач в ході перевірки не надав документального підтвердження факту отримання податкових накладних в тому періоді, коли відобразив їх у складі податкового кредиту звітного періоду. Тому ДПІ у м. Чернігові на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.10.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 5385,00 грн. за основним платежем та 1346,00 грн. за штрафними санкціями. Представники відповідача вважають, що вищевказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер-) зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 25.01.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 300442 (а.с. 8).

Судом встановлено, що співробітниками ДПІ у м. Чернігові на підставі наказу № 4388 від 31.08.2011 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1П.» та направлення № 3069 від 01.09.2011 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 року по 31.12.2010 року, за результатами якої складено акт від 14.09.2011 року № 2455/17/НОМЕР_2 (а.с. 49-66,68,69).

В акті перевірки від 14.09.2011 року № 2455/17/НОМЕР_2 встановлено порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого було донараховано податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 5385,00 грн.

26.09.2011 року позивачем подано до ДПІ у м. Чернігові заперечення до акту перевірки від 14.09.2011 року № 2455/17/НОМЕР_2 (а.с. 27).

Листом ДПІ у м. Чернігові від 03.10.2011 року № 12850/К/17-216 повідомлено, що за результатами розгляду заперечення до акту перевірки в частині неправомірності нарахування суми ПДВ 5385,00 грн., є необґрунтованим та донараховано ПДВ в розмірі 5385,00 грн. (а.с. 28-29).

Тому за висновками акту перевірки ДПІ у м. Чернігові та з урахуванням заперечень ФОП ОСОБА_1 винесено податкове повідомлення-рішення від 03.10.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 5385,00 грн. за основним платежем та 1346,00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 30).

В ході перевірки фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 встановлені, зокрема, взаємовідносини підприємця з ТОВ «Інкомбуд плюс» (код ЄДРПОУ-84).

Позивачем подано до ДПІ у м. Чернігові податкову декларацію з ПДВ від 18.01.2010 року № 197820 (а.с. 80-81).

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту податок на додану вартість за грудень 2009 року в сумі 5385,00 грн. на підставі належно оформленої податкової накладної, виписаної ТОВ «Інкомбуд плюс»:

- № 7.301109 від 30.11.2009 року на суму 35312,40 грн., в тому числі ПДВ 5385,40 грн. (а.с. 78).

Відповідно до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за грудень 2009 року вищевказана податкова накладна отримана ФОП ОСОБА_1 25.12.2009 року (а.с. 76-77).

Суд звертає увагу на те, що на момент виписки податкових накладних контрагент ТОВ «Інкомбуд плюс» був належним чином зареєстрований як платник податку на додану вартість, що підтверджується інформацією з бази даних ДПА України, яка міститься на офіційному сайті ДПА України (sta.gov.ua): ТОВ «Інкомбуд плюс», код ЄДРПОУ- 36240979, індивідуальний податковий номер 84, номер свідоцтва 100152535, дата анулювання свідоцтва 13.07.2010 року, підстава анулювання свідоцтва за ініціативою податквої.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит, в залежності від якого визначається сума бюджетного відшкодування, визначається, як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку зобовязаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Отже, податкова накладна по господарських операціях з ТОВ «Інкомбуд плюс» у повній мірі виконує функції, покладені на неї Законом України «Про податок на додану вартість». Тобто, ця податкова накладна підтверджує фактичність здійснення господарської операції, сплати податку на додану вартість (у складі вартості послуг) та суми цього податку.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку і оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

При цьому, нормами Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється лише на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про врегулювання деяких питань адміністрування податку на додану вартість» від 17 липня 2009 року № 838-р, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, факт подання платником податку податкової декларації з ПДВ за звітний податковий період, складеної з урахуванням податкових накладних, виписаних в іншому, ніж звітний, податковий період віднесено до найвищого ступеня ризику. При цьому, коригування або уточнення платником податку показників декларації, пов'язане з несвоєчасним включенням сум податкової накладної до складу податкового зобов'язання або податкового кредиту, за відповідний звітний податковий період є виправданим у разі, коли воно здійснюється, протягом двох місяців з дати настання граничного строку подання відповідної декларації. Суми такого коригування або уточнення платником податку відображаються у рядку 16.1 податкової декларації з податку на додану вартість.

Всі суми податку на додану вартість по операціях з ТОВ «Інкомбуд плюс», сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковою накладною, яку було надано на перевірку. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та відображає зміст господарських операцій, в результаті яких вона складена.

За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до положень підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права у позивача на податковий кредит є дата фактичного отримання ним податкової накладної.

Позивачем суми ПДВ були включені до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому була отримана податкова накладна, оскільки включення таких даних позивачем без наявності податкової накладної було б безпідставним.

Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування ПДВ, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

Враховуючи правомірність формування податкового кредиту, у податкового органу були відсутні правові підстави для нарахування позивачу штрафних санкцій на підставі підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а також винесення податкового повідомлення-рішення від 03.10.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 5385,00 грн. за основним платежем та 1346,00 грн. за штрафними санкціями.

Окрім цього, перевіркою зроблено висновок про те, що позивач не звертався до ДПІ у м. Чернігові із скаргою на постачальників, які відмовили в наданні податкової накладної, яка є законною підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду.

Проте судом не приймається таке твердження до уваги, оскільки нормами чинного податкового законодавства не визначено обовязковості звернення до ДПІ із скаргою на постачальника, якщо податкові накладні отримані із запізненням.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.10.2011 року № НОМЕР_1 прийнято податковим органом не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, якщо мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо.

Відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові від 03.10.2011 року № НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ткаченко О.Є.