Справа № 756/14247/16-а
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/756/59/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

07.11.2016 року позивач через свого представника звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову вказує, що 31 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду у Луганській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії за період з липня 2014 року по березень 2016 року її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява була направлена електронною поштою з електронної адреси позивача на електронну адресу Управління пенсійної фонду у Луганській області.

23.09.2016 року о 14 год. 50 хв. позивач отримала відповідь Управління пенсійного фонду у Луганській області у вигляді електронного листа на свою електронну адресу.

Як вбачається із відповіді від 23.09.2016 № 8038/02-03 Управління пенсійного фонду у Луганській області, воно не заперечує про виплату позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, крім того визнає за позивачем таке право.

Однак по наступний час пенсійний фонд не провів даної виплати позивачу.

У листопаді 2016 року особиста пенсійна справа ОСОБА_2 була направлена до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, де і була взята на облік.

Вона, як представник позивача, 02.11.2016 року звернулася до відповідача про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка довірителя.

Однак, у пенсійному фонді відповіли, що вони не можуть провести таку виплату, оскільки на їх думку сплив визначений законом шестимісячний термін для такого звернення і тому недоотримана пенсія перейшла до спадкової маси і порадили звернутися до нотаріуса щодо направлення їм запиту до пенсійного фонду, надавши відповідний аркуш.

З такою відповіддю відповідача, позивач не згодна виходячи із наступного.

Відповідно до статті 52 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день смерті. Члени сім'ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно шестимісячний термін з дня відкриття спадщини сплив ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заява до пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії була подана позивачем 31 серпня 2016 року, тобто до спливу шестимісячного терміну, встановленого законодавством, про що свідчить і лист відповідь пенсійного фонду від 23 вересня 2016 року.

За таких обставин, позивач вважає дії відповідача, щодо не виплати недоотриманої пенсії померлого чоловіка незаконною бездіяльністю, а спонукання позивача отримувати недоотриману пенсію в порядку спадкування неправомірними, а тому просить суд зобов'язати відповідача виплатити позивачу ОСОБА_1, АДРЕСА_1, недоотриману пенсію за період з липня 2014 року по березень 2016 року її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого проживання АДРЕСА_1.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані докази, відповідно до ст. 183-2 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку скороченого провадження.

Від відповідача надійшли заперечення на позов в яких він вказує, що згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 (зі змінами) «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Згідно ст. 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон) у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до ст. 52 вищезазначеного Закону сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотримаю у зв'язку з його смертю, виплачується членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день смерті. Члени сім'ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Для виплати недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю пенсіонера згідно з п. 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами), до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть та документи, які підтверджують родинні стосунки та документи які свідчать про проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв'язку з відсутністю членів сім'ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, надається свідоцтво про право на спадщину.

Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів для існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов'язок щодо утримання цього члена сім'ї.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

До заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися:

1.докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру);

2.докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника);

3.довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні;

4.документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім'ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім'ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо;

5.документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім'ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п'яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази);

6.копія свідоцтва про смерть годувальника.

В зв'язку з викладеним просили суд в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

31 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду у Луганській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії за період з липня 2014 року по березень 2016 року її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява була направлена електронною поштою з електронної адреси позивача на електронну адресу Управління пенсійної фонду у Луганській області.

23.09.2016 року о 14 год. 50 хв. позивач отримала відповідь Управління пенсійного фонду у Луганській області у вигляді електронного листа на свою електронну адресу.

Як вбачається із відповіді від 23.09.2016 № 8038 /02-03 Управління пенсійного фонду у Луганській області, не заперечує про виплату позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, крім того визнає за позивачем таке право.

Однак по наступний час пенсійний фонд не провів даної виплати позивачу.

У листопаді 2016 року особиста пенсійна справа ОСОБА_2 була направлена до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, де і була взята на облік.

Представник позивача, 02.11.2016 року звернулася до відповідача про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка.

Однак, у пенсійному фонді відповіли, що вони не можуть провести таку виплату, оскільки на їх думку сплив визначений законом шестимісячний термін для такого звернення і тому недоотримана пенсія перейшла до спадкової маси і порадили звернутися до нотаріуса щодо направлення їм запиту до пенсійного фонду.

Відповідно до статті 52 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день смерті. Члени сім'ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно шестимісячний термін з дня відкриття спадщини сплив ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заява до пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії була подана позивачем 31 серпня 2016 року, тобто до спливу шестимісячного терміну, встановленого законодавством, про що свідчить і лист відповідь пенсійного фонду від 23 вересня 2016 року.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 (із змінами) «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

За таких обставин, суд вважає дії відповідача, щодо не виплати недоотриманої пенсії померлого чоловікам позивачки неправомірними, а тому вважає, що слід зобов'язати відповідача виплатити позивачу ОСОБА_1, АДРЕСА_1, недоотриману пенсію за період з липня 2014 року по березень 2016 року її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого проживання АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10-11, 17-20, 70-72, 94, 104-106, 183-2 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві () виплатити позивачу ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1), АДРЕСА_1, недоотриману пенсію за період з липня 2014 року по березень 2016 року її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого проживання АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя: