Справа № 640/19869/16-а
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого - судді Лях М.Ю.,

за участю секретаря - Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова з вимогами визнати протиправними дії та рішення управління Пенсійного фонду України Київському районі м. Харкова про відмову провести мені перерахунок пенсії державного і з більшого заробітку відповідно до довідки про заробітну плату №01-04-1164 від 08.08. виданої Департаментом підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради; скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі і про відмову провести мені перерахунок пенсії державного службовця з більшого відповідно довідки про заробітну плату №01-04-1164 від 08.08.2016 року, виданої Департаменту підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради; зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Xаркова від 16.08.2016р. №273 здійснити ОСОБА_1 із 01 серпня 2016 року ш пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України " Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII в редакції, чинній на день виникнення права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою від року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості і індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" в розмірі 90% від заробітної плати зазначеній в довідці про заробітну плату №01-04-1164 від 08.08.2016 року, виданої Департаменту підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради, що подається для п пенсії непрацюючим державним службовцям. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 02 листопада 2005 року вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова та отримує пенсію призначену відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу", в редакції від 23.06.2005 року у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, не працює, стаж державної служби понад 20 років. 15.08.2016 року вона зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова з письмовою заявою про перерахунок пенсії з 01.12.2015 року відповідно до статті 37.1 Закону України Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з постановою КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року № 1013 в розмірі 90% від заробітної плати зазначеної в довідці від 08.08.2016 року №501-04-1164, виданої Департаментом підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради за посадою заступника начальника відділу. Рішенням управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова №«273 від 16.08.2016 року їй було відмовлено у перерахунку пенсії з 01.12.2015 року у зв'язку з тим, що відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №° 3723-ХІІ, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям» виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №«1013 від 09.12.2012р. Згідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №>213-УІІІ з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника- консультанта народного депутата України. Також відповідач зазначив, що пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються і не перераховуються. Вважаючи рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова № 273 від 16.08.2016 року неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку з чим звернулась до суду за захистом порушених її соціальних прав щодо пенсійного забезпечення та незаконного звуження конституційних гарантій.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в адміністративному позові.

В судове засідання представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, надали до суду письмові заперечення, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі за необґрунтованістю та безпідставністю. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути адміністративний позов за відсутністю сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Згідно частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї постанови від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституції України і чинними законами прав і свобод.

Застосувавши до позивача Закон України №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року відповідач фактично звузив соціальні гарантії на достатній рівень матеріального забезпечення, які полягають у можливості перераховувати призначену пенсію.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції на час оформлення позивачу пенсії державного службовця, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (пункт 1), Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання, вимог, які він виводить з цього принципу.

Зокрема, у справах «Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, N 332, с. 21, п. 31; пункт 21 рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України»).

Окрім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Будченко проти України» (заява №38677/06) зазначив (п.п.38-40) про те, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право особи за ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відсутність механізму реалізації права на перерахунок пенсії є втручанням у визначений майновий інтерес цього державного службовця за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26 вересня 2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Отже, статтю 1 зазначеного Першого протоколу слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей.

Тобто, в зазначених рішеннях Європейський суд з прав людини встановив, що наявність «правомірних (законних) очікувань» є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності «правомірних очікувань» у розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави. Інакше кажучи, «правомірні (законні) очікування» - очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, хто є носіями відповідного права.

Оскільки із заробітної плати позивача роботодавцями за весь час її трудової діяльності утримувалися та сплачувалися до Пенсійного фонду України страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому, дії відповідача (відмова у перерахунку пенсії) є прямим втручанням у право позивача на мирне володіння особистим майном (пенсією, у обґрунтованому розмірі).

Зі змісту ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV вбачається рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави», а встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Конституційний суд України у рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження: «звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики».

Пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції до 09 грудня 2015 року) передбачав, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у заявника виникає право на перерахунок пенсії з моменту звернення пенсіонера за таким перерахунком - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Враховуючи, що позивачка звернулася до відповідача за перерахунком пенсії 01 серпня 2016 року, її права підлягаю поновленню саме з цього часу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позов.у.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності підстав відмови в перерахунку пенсії позивачки, а тому вимоги останньої підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 19, 22, 58 Конституції України, Законом України «Про державну службу», постановою КМУ №292 від 06 квітня 2016 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 94, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 244-2, 244-4, 254 КАС, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України Київському районі м. Харкова про відмову провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного і з більшого заробітку відповідно до довідки про заробітну плату №01-04-1164 від 08.08.2016 року, виданої Департаментом підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради.

Скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі і про відмову провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з більшого заробітку відповідно довідки про заробітну плату №01-04-1164 від 08.08.2016 року, виданої Департаментом підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Xаркова від 16.08.2016р. №273 здійснити ОСОБА_1 із 01 серпня 2016 року перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України " Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII в редакції, чинній на день виникнення права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості і індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" в розмірі 90% від заробітної плати зазначеній в довідці про заробітну плату №01-04-1164 від 08.08.2016 року, виданої Департаменту підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -