Справа № 810/926/16
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ К/800/33615/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е.,
Степашка О.І.
Олендера І.Я.

секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.

представник позивача Перевозник П. М.

представник відповідача Кальковець В. Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріумф" (далі - ТОВ "Тріумф") звернулось до суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - Броварська ОДПІ) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року апеляційну скаргу Броварської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Броварська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

В період з 16 грудня 2014 року по 19 грудня 2014 року на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 ПК України відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Тріумф» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень та вересень 2014 року в розмірі 9722495,00 грн. За результатами перевірки складено довідку від 19 грудня 2014 року №31/10-06-15-01-09/31829270.

У період з 28 грудня 2015 року по 04 січень 2016 року на підставі п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 ПК України, а також наказу Головного управлінням ДФС у Київській області від 16 грудня 2015 року №559 відповідачем повторно проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Тріумф» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень та вересень 2014 року.

Повідомлення про проведення такої перевірки від 24 грудня 2015 року №16381/10-06-15-02-16 направлено позивачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення, однак копія наказу від 16 грудня 2015 року №559 ТОВ «Тріумф» не надсилалась. За результатами перевірки складено акт від 13 січня 2016 року №2/10-06-15-01-09/31829270.

Перевіркою встановлено, що «Тріумф» (код за ) впродовж 2012 - 2013 років збільшувало власний дозволений податковий кредит з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, від імені ТОВ «УкрБудспецпроект», код за , субпідрядником якого є ТОВ «Українська Компанія «Модус», код за .

Згідно реєстру отриманих податкових накладних до декларації з ПДВ за січень 2014 року ТОВ «Тріумф» включено до податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинам з постачальником ТОВ «УкрБудспецпроект» в розмірі 1 730 322,12 грн., за травень 2014 року у розмірі 7 789 046,29 грн.

У зв'язку з вищезазначеним, відповідач дійшов висновку про порушення ТОВ «Тріумф» п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2014 року на суму 8813918,00 грн. та за вересень 2014 року в сумі 908577, 00 грн., що підлягає зменшенню (результати перевірки відображено у акті).

На підставі вказаного висновку акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03 лютого 2016 року №.

В подальшому на адресу позивача направлено податкову вимогу від 01 березня 2016 року № 809-23, якою останнього зобов'язано сплатити суму податкового боргу та штрафні санкції в розмірі 5085541, 47 грн.

Відповідно до вимог п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності таких обставин: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом вищого рівня не вчинялись дії, які вимагає п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а саме щодо перевірки документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня.

Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що проведення повторної документальної позапланової перевірки позивача в даному випадку було протиправним.

Відповідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що наказ Головного управлінням ДФС у Київській області від 16 грудня 2015 року №559 не було надіслано платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручено йому чи його уповноваженому представнику під розписку.

Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що невиконання відповідачем вимог п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України свідчить про незаконність проведення такої перевірки та виключає можливість застосування висновків ату перевірки та прийняття будь-яких рішень на їх підставі.

Щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень та вересень 2014 року в частині взаємовідносин з ТОВ «УкрБудспецпроект» судами попередніх інстанцій зазначено, що в матеріалах справи наявна первинна документація (договори, акти приймання виконаних робіт, платіжні доручення, податкові накладні), яка підтверджує, що господарські операції відповідають дійсному економічному змісту.

Надані позивачем первинні документи оформленні у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та свідчать, що господарські операції, спрямовані на виконання договорів.

Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Крім того, судами попередніх інстанцій зазначено, що первинна документація надавалась відповідачу під час проведення першої документальної позапланової виїзної перевірки і щодо цих документів або правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень та вересень 2014 у відповідача заперечень не виникало.

За результатами проведення вказаної перевірки відповідачем було складено довідку, якою було підтверджено достовірність нарахування позивачем бюджетного відшкодування ПДВ за липень та вересень 2014 в сумі 9722495, 00 грн.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за липень та вересень 2014 в сумі 9722495,00 грн. також було підтверджено Київським окружним адміністративним судом в постанові від 03 листопада 2015 року та Київським апеляційним адміністративним судом в постанові від 14 січня 2016 року у справі № 810/4997/15, які набрали законної сили.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КАС України вказані обставини не потребують доказування.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що під час розгляду справи відповідачем не доведено, що контрагентів позивача було ліквідовано або припинено підприємницьку діяльність даних контрагентів під час укладання та виконання договорів.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» - якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Крім того, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на бюджетне відшкодування не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що відповідачем не було надано доказів наявності вироку суду відносно будь-кого з посадових осіб - позивача та контрагентів за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), та не підтверджено, що договори, укладені позивачем з його контрагентом визнано недійсними у судовому порядку.

Разом з тим, відповідно до приписів п. 56.18. ст. 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, грошове зобов'язання за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 03 лютого 2016 року за № є неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з нормами п. 59.1. ст. 59 ПК України, право на направлення платнику податків податкової вимоги виникає у контролюючого органу виключно у випадку, коли грошове зобов'язання є узгодженим.

У зв'язку з чим, направлення відповідачем ТОВ «Тріумф» податкової вимоги за неузгодженим грошовим зобов'язанням є порушенням приписів п. 56.18. ст. 56 та п. 59.1. ст. 59 ПК України, що свідчить про протиправність вказаної податкової вимоги.

Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 лютого 2016 року № та податкової вимоги від 01 березня 2016 року № 809-23 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ "Тріумф".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О. І. Степашко
І. Я. Олендер