Справа № 820/3/17
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 лютого 2017 р. № 820/3/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

При секретарі - Абоян І.І.

За участі:

Представника позивача - Пивоварова О.М.

Представника відповідача - Шульга В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС», звернувся до суду з позовом до Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення, а саме: № від 16.12.2016р., яким позивачу донараховано основного платежу по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1717752,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 241994,25 грн., № від 16.12.2016р., яким позивачу донараховано податку на додану вартість в розмірі 328612,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 82153,00 грн., № від 16.12.2016р. по визначенню штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки на суму 19231,00 грн.,№ від 16.12.2016р. по визначенню грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 6699,42 грн., з яких 3695,73 грн.- основний платіж, 1933,87 грн.- штрафна санкція, 1069,82 грн.- пеня та № від 16.12.2016р. по визначенню штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510,00 грн.

Позивач не погоджується з винесеним податковими повідомленнями - рішеннями та вважає, що воно є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати їх в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Матеріали справи свідчать, що позивач, ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС ПЛЮС» перебуває на обліку в Київській ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області з 15.10.2013 року за № 46.

Матеріалами справи підтверджено, ГУ ДФС у Харківській області (далі за текстом Відповідач) проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 15.10.2013р. по 30.06.2016р .

09.12.2016 року за результатами перевірки фахівцями ДФС складено акт перевірки №787/20-40-14-02-07/38879071, яким встановлено наступні порушення: - пп.44.1 ст.44, п.п. 134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1717752 грн., п.п. «а» п.185.1 ст.185, з урахуванням п.п. 14.1.41, п.п.14.1.191 п.14.1 ст 14, п.22.1 ст.22 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 328612 грн., порушення пп.1, п.9, ст..170 п.1 ст. 167 розділу IV Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010р., донараховано податку на доходи фізичних осіб у сумі 3695,73 грн.; п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцiй за порушення норм регулювання обiгу готiвки» від 12.06.1995 №436/95-ВР за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів - 19230,00 грн.

На підставі вищевказаного акту фахівцями ДФС прийнято податкові повідомлення - рішення : № від 16.12.2016р., яким позивачу донараховано основного платежу по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1717752,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 241994,25 грн., № від 16.12.2016р., яким позивачу донараховано податку на додану вартість в розмірі 328612,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 82153,00 грн., № від 16.12.2016р. по визначенню штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки на суму 19231,00 грн.,№ від 16.12.2016р. по визначенню грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 6699,42 грн., з яких 3695,73 грн.- основний платіж, 1933,87 грн.- штрафна санкція, 1069,82 грн.- пеня та № від 16.12.2016р. по визначенню штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510,00 грн.

Дослідивши надані матеріали справи, судом встановлено, що 19.09.2014р. між фізичною особою - громадянином України ОСОБА_3 та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_2 укладено договір продажу корпоративних прав у ТОВ «МАСТЕР ОІЛ» (01.07.2016р. змінено назву на ТОВ «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС») №19/9, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язується передати свої корпоративні права у Товаристві, пропорційні його частці у статутному фонді Товариства, а ОСОБА_2 зобов'язується прийняти та оплатити названі корпоративні права.

Даний правочин було засвідчено нотаріальною заявою ОСОБА_3 та зареєстровано приватним нотаріусом ХМНО у Харківській області Євдокименко Е.К. у реєстрі за №1031 від 19.09.2014р.

Того ж дня відбулися загальні збори учасників ТОВ «МАСТЕР ОІЛ» (01.07.2016р. змінено назву на ТОВ «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС») в ході яких одноголосно було прийнято рішення про вихід із учасників Товариства - ОСОБА_3 та включення до нього ОСОБА_2 із загальною часткою у статутному капіталі у розмірі 82%.

Суд вказує, що відповідно до норм Податкового кодексу України, які були чинні на той період часу, а також листа Міндоходів України від 01.07.2014р., затвердженого наказом №367 «Узагальнююча податкова консультація щодо податкового обліку поворотної фінансової допомоги» встановлено що, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу).

Податкові зобов'язання особи, яка надає поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її наданні, так і при поверненні.

Платник податку, який отримав поворотну фінансову допомогу від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із Податковим кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені п. 151.1 ст. 151 Податкового кодексу, включає до складу інших доходів звітного податкового періоду суми поворотної фінансової допомоги, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду.

До осіб, які не є платниками податку на прибуток належать фізичні особи, в тому числі суб'єкти підприємницької діяльності, платники єдиного податку, фіксованого сільськогосподарського податку, інші особи, що не є платниками податку на прибуток підприємств.

Зазначений порядок оподаткування не застосовується до суми поворотної фінансової допомоги, отриманої від засновника/учасника (в тому числі нерезидента) платника податку, у випадку повернення такої допомоги не пізніше 365 календарних днів з дня її отримання».

Таким чином, оскільки фінансова поворотна допомога внесена безпосередньо учасником Товариства - ОСОБА_2, то відповідно термін її повернення встановлений строком в 365 календарних днів з дня її отримання, а не як зазначають перевіряючи в акті перевірки - до 31.12.2014р.

Що стосується факту не включення Позивачем до складу інших доходів вартість товарно - матеріальних цінностей, а саме лузги соняшника, отриманої в процесі переробки насіння соняшника, переданого Виконавцю ТОВ «АКГ ЛТД», за договорами про переробки продукції, то даний висновок також суперечить дійсним обставинам справи та зроблений без належного дослідження первинної документації.

Судом встановлено, що 03.02.2014 та 01.09.2015 між ТОВ «МАСТЕР ОІЛ» (попередня назва ТОВ "ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС", Замовник ) та ТОВ «АГРО КЕПІТАЛ ГРУП ЛТД» (Виконавець) укладено договори на переробку соняшника на давальницьких умовах №03021 та відповідно №01093П (далі за текстом Договора).

Даними Договорами встановлено наступне:

«П. 1.1. Договорів, встановлено, що їх Предметом є проведення Виконавцем робіт з переробки сировини, що поставляється Замовником, в продукцію, а також виконання робіт з доробки сировини, наданню послуг зі зберігання продукції. Замовник зобов'язується прийняти готову продукцію та оплатити вартість робіт Виконавця».

«П. 3.1 Давальницька сировина поставляється партіями залізничним або автомобільним транспортом на умовах DDP (92100, Луганська область, Троїцький район, с.м.т. Троїцьке, вул.Чкалова, 16 ТОВ «АГРО КЕПІТАЛ ГРУП ЛТД»)».

«П.4.2 Ціна доробки сировини до базових показників зазначається в додаткових угодах до даного договору та включає послуги з сушіння та очистки».

Саме в рамках вищенаведених умов Договорів, Позивач у період з 2014р. по червень 2016р. періодично передавав сировину (насіння соняшника), а Виконавець приймав її, переробляв та повертав Замовнику олію, шрот та жмих соняшника. Зазначена готова продукція вивозилася за рахунок Позивача та в подальшому використовувалася у власній господарській діяльності.

Разом з тим після переробки сировини у Виконавця залишалися відходи виробництва, а саме лузга соняшникова.

Оскільки зазначені відходи, з урахуванням їх низької вартості та відсутності у Позивача технічних можливостей для їх подальшої переробки, було економічно не доцільним транспортувати на інші підприємства, то Сторонами було прийнято рішення залишати їх у власності та розпорядженні ТОВ «АГРО КЕПІТАЛ ГРУП ЛТД». При цьому останнє буде враховувати їх реальну ринкову вартість при визначенні ціни за надані послуги по зберіганню та сушінню Сировини (насіння соняшникового), яку отримуватиме на переробку від Позивача.

Зазначене рішення знайшло своє вираження у додаткових угодах №1/1 від 03.02.2014р. та №1 від 01.09.2015р. до договорів на переробку соняшника на давальницьких умовах №03021 та відповідно №01093П.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження Відповідача щодо не включення Позивачем до складу інших доходів вартість товарно - матеріальних цінностей, а саме лузги соняшника є безпідставним та таким, що суперечить наявним первинним документам.

Також жодного нормативно - правового акту чи іншого документу, на підставі якого перевіряючи дійшли висновку про реальну кількість лузги у складі сировини в акті перевірки не наведено, рівно як і джерел походження даних щодо її реальної ринкової вартості.

Фактично зазначені цифрові показники наведені перевіряючими виходячи із власного суб'єктивного погляду, жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені ніякими офіційними статистичними даними.

Вважаємо, що подібні суто суб'єктивні, нічім не обґрунтовані міркування Відповідача не можуть вважатися належними доказами, наче б то неправомірної поведінки Позивача, під час розрахунку власних податкових зобов'язань з податку на прибуток та формуванні валових витрат.

Щодо твердження Відповідача про завищення Позивачем показників витрат в результаті віднесення до адміністративних витрат сум з отримання послуг від ФОП ОСОБА_920.07.2009р. ОСОБА_9 зареєстровано фізичною особою - підприємцем про, що зроблено запис в ЄДРЮОФОП.

Відповідно до статистичних даних останній здійснює господарську діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем.

Станом на кінець 2013р., у зв'язку із відсутністю у штаті підприємства працівників, які б змогли якісно надавати інформаційно-технологічні послуги у сфері комп'ютерних систем та ІТ-технологій, стало питання про залучення до співпраці відповідного фахового спеціаліста, оскільки фінансовий результат діяльності підприємства напряму залежав від впровадження нових інноваційних інформаційних та комп'ютерних технологій.

Шляхом проведення моніторингу ринку даного виду послуг, з урахуванням позитивних відгуків клієнтів, ціни, а також якості наданих послуг, керівництвом підприємства було прийнято рішення про укладення з ФОП ОСОБА_9 договору про надання послуг у сфері комп'ютерних мереж та ІТ-технологій.

Так, 01.01.2014р. між Позивачем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 укладено договір М1012014/1 від про надання відповідних послуг.

Відповідно до умов даного договору ФОП ОСОБА_9 виконав на користь Позивача наступні роботи: встановлення та обслуговування комп'ютерної програми 1С-Бухгалтерія та 1С-Кадри, виконання та доопрацювання звітів в даних програмах, їх постійна підтримка та обслуговування для подальшої коректної роботи та оновлення, встановлення, супроводження, оновлення комп'ютерної програми M.E. Doc., встановлення сертифікатів, оформлення договорів з готівковими розрахунками, встановлення та налагодження програмного забезпечення, виявлення та знищення вірусних програм, проведення дефрагментації та форматування жорстких комп'ютерних дисків, підготовка та оформлення інформативних даних для інтернет - сайту підприємства, надання інформаційних послуг по корпоративному стилю підприємства, надання інформаційних послуг по вивченню конкурентної складової на національному та міжнародному ринку у сегменті господарської діяльності підприємства, надання інформаційних послуг по вивченню ефективності розміщення рекламного продукту в каталогах, брошурах, рекламних носіях в містах загального користування, та громадському транспорті, вивчення та аналіз ринку по наданню автотранспортних та експедиційних послуг постачальників та перевізників, збуту готової продукції, ведення постійної роботи по внесенню та оперативному оновленню інформації про підприємство у загальнодоступних інформаційних ресурсах, довідниках та каталогах, складання плану технологічного розвитку підприємства його корпоративної та кадрової безпеки.

В рамках даного договору ФОП ОСОБА_9 фактично з нуля приступив до складання плану технологічного розвитку підприємства, корпоративної та кадрової безпеки підприємства, розробки програмного забезпечення, створення та налагодження корпоративної комп'ютерної мережі.

Загально відомо, що кожна комп'ютерна мережа потребує постійного нагляду та контролю, не говорячи вже про оновлення та модернізацію.

В січні 2014р. підприємством було придбано ліцензійне програмне забезпечення « 1С Підприємство 8 Бухгалтерія», яке також було встановлено, налагоджено та протестовано ФО-П ОСОБА_9

Фактично останній був на постійному зв'язку з підприємством, 24 годи на добу, шляхом видаленого доступу до мереж та по першій необхідності надавав практичну допомогу по усуненню наявних помилок та збоїв систем.

Мета отримання інформаційно - консультативних та технічних послуг від контрагента полягала у використанні високотехнологічної бізнес підтримки, зокрема технічної, виробничої, інформаційно-технологічної, системи якості та поліпшення продуктивності діяльності; сервісного обслуговування програмного забезпечення на підприємстві, технічної підтримки роботи систем та користувачів, управлінні грошовими коштами та банківськими відносинами; підготуванні фінансових звітів, розрахунків, підготування бюджетів, розрахунку та перегляду цін на продукцію, проектному аналізі та плануванні поточних та перспективних проектів, допомога у переговорах з клієнтами та у виконання контрактів; допомога у веденні обліку згідно з міжнародними стандартами обліку тощо.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, з метою виконання умов договору, Позивачем було надано до перевірки копії звітів про надані послуги, акти здачі-прийняття робіт, рахунків на оплату послуг, однак з невідомих причин вони були залишені без належної уваги.

Подібна ситуація сталася також під час визначення та донарахування Відповідачем податкових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств по взаємовідносинах з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_11, яка у період 2015р. надавала юридичні послуги.

Судом встановлено, що 05.01.2015 року між Позивачем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_11 було укладено договір про надання юридичних послуг.

Відповідно до умов даного договору ФО-П ОСОБА_12 виконувала на користь Позивача наступні роботи: розробка та візування господарських договорів підприємства з іншими суб'єктами господарювання, дослідження статутних документів контрагентів на відповідність їх нормам чинного законодавства, вивчення їх правового статусу на предмет можливості укладення ними господарських правочинів, відсутності будь яких обмежень чи обтяжень, перевірка фінансового та господарського стану підприємств по відкритим та загально доступним реєстрам та інформаційним базам, постійне супроводження вже діючих господарських договорів на предмет виконання стороною - контрагентом власних договірних зобов'язань, ведення відповідних перемовин та ділової переписки, здійснення претензійної роботи та провадження досудового врегулювання наявних спорів та конфліктних ситуацій, представництво інтересів підприємства в органах держаної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних, фіскальних та судових органах, підготовка та надання письмових відповідей на запити органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних та фіскальних органів, ведення позовної роботи, представництво інтересів підприємства у всіх судових інстанціях, супроводження виконавчого провадження по вже набувших силу судових рішеннях, постійне вивчення змін до вже діючого законодавства у сфері податкового, трудового, цивільного та господарського права, оперативне запровадження законодавчих нововведень при здійсненні власної господарської діяльності підприємства, кадрової та фінансово - господарської роботи, розробка зовнішньо-економічних контрактів, супроводження їх виконання при замитненні та розмитненні товарів та послуг, з урахуванням особи - контрагента та місця його перебування, супроводження перевірок державних фіскальних, контролюючих та правоохоронних органів, складання заяв, клопотань та скарг на дії чи бездіяльність останніх, оскарження рішень органів владних повноважень до вище стоячого керівництва, правоохоронних органів чи до суду, постійне надання консультацій та правової допомоги керівництву підприємства під час оперативного управління підприємством та обрання найбільш безпечного та законного шляху при запровадженні нового напрямку діяльності з урахуванням всіх можливих ризиків та забезпечення максимальної захищеності підприємства та його працівників.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що фахівцям ДФС у ході перевірки було представлено всі первинні документи, що засвідчують факт реального виконання договірних зобов'язань Сторонами. Надано докладні пояснення, з приводу наявності дуже великого обсягу господарських договорів, які потребують детального дослідження, ведення претензійної роботи, досудового врегулювання конфліктних ситуацій, та необхідності постійного вивчення змін у діючому законодавстві.

Матеріалами справи підтверджено, що 23.11.2015р. між ТОВ "ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС" та ТОВ «ЛІДЕР-МАКС» укладено договір №2311-15 про виконання робіт і надання послуг, згідно якого останнє бере на себе зобов'язання з розробки логотипу підприємства, макетів торгової марки та рекламних носіїв.

Зазначені роботи виконавцем були якісно та своєчасно виконані, про що свідчить акт виконаних робіт №2311-15 від 23.11.2015р. та звіт про проведені роботи із конкретним визначенням концепції діяльності, розкриттям інформативної функції та доступності у сприйнятті потенційними споживачами.

Посилання ж перевіряючих на ту обставину, що оскільки з 30.06.2016 підприємство змінило назву з ТОВ «МАСТЕР ОІЛ» на ТОВ«ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС», то вищевказані послуги не могли використовуватися у його подальшій господарській діяльності - зроблено, на думку суду, безпідставно та передчасно, оскільки торгівельна марка «МАСТЕР ОІЛ» була і залишається власністю Позивача та продовжує використовуватися у його маркетинговій компанії.

Витрати, у розумінні Податкового кодексу України, - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1статті 14 Податкового кодексу України).

Суд вказує, що пунктом 138.2 статі 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку. Тобто первинні документи (акти приймання-передачі послуг, тощо) мають відповідати вимогам обов'язкових реквізитів, викладеним у п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Витрати, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, встановлені статтею 139 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому такі витрати повинні бути пов'язані з господарською діяльністю платника податків.

Посилання ж перевіряючих на ту обставину, що звіти виконавця про перелік наданих консультаційних послуг, акти виконаних робіт та платіжні доручення не свідчать про те, що такі послуги надавалися, у повному обсязі суперечить діючому законодавству, оскільки ним не визначено конкретного переліку документів необхідних для підтвердження даних податкового обліку.

При дослідженні обґрунтованості зменшення платником податків оподатковуваного доходу на суму витрат, слід виходити із того, що відповідність задекларованих платником витрат критерію документальної підтвердженності вимагає подання платником документів, які містять достатні відомості про зміст господарської операції, порядок її виконання та учасників.

Суд вважає за необхідним вказати, що такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Отже, з урахуванням наведеного, висновки відповідача не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Щодо твердження Відповідача про наче б то неможливість визначення об'єкту витрат по сплаті ТОВ«ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» штрафних санкцій ПРАТ «Концерн Авек та К» в рамках неможливості виконання власних договірних зобов'язань за договором поставки №2310/15 від 23.10.2015р.

Судом встановлено, що 23.10.2015р між ТОВ«ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» та ПРАТ «Концерн Авек та К» укладено договір поставки олії соняшникової в кількості 600 метричних тон на загальну суму 12 000 000,00 грн.

П.3.2. Договору визначено, що остаточний термін поставки встановлено до 30.11.2015р.

П.7.2. Договору передбачено відповідальність Постачальника за порушення терміну поставки у вигляді 10% від вартості не поставленого в строк обсягу Товару.

Даний, доволі жорсткий, пункт договору обумовлений тією обставиною, що в подальшому цей Товар буде експортовано ПРАТ «Концерн Авек та К» в рамках вже діючого зовнішньоекономічного контракту з чітко встановленими умовами та графіками поставки.

Оскільки на момент укладання вищевказаного Договору ТОВ «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» було 100% упевнено у змозі виконання власних договірних зобов'язань, то відповідно і погодилося застосування штрафних санкцій в розмірі 10%.

В подальшому, на адресу ТОВ«ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» надійшов лист ТОВ «АГРО КЕПІТАЛ ГРУП ЛТД», яким повідомлено, що на підприємстві сталася позаштатна ситуація, внаслідок якої переробка та випуск готової продукції тимчасово призупиняється на строк від 5-7 робочих днів.

Виходячи з того, що граничний термін поставки Товару за договором №2310/15 від 23.10.2015р. спливав лише 30.11.2015р., а поновлення випуску продукції планувалося ТОВ «АГРО КЕПІТАЛ ГРУП ЛТД» 22.11.2015р., що узгоджувалося з вимогами п.3.2 Договору, то відповідно Позивач не став повідомляти про це ПРАТ «Концерн Авек та К» та продовжив виконувати свої договірні зобов'язання.

У зв'язку із складністю ремонтних робіт, станом на 30.11.2015р., виробничі потужності ТОВ «АГРО КЕПІТАЛ ГРУП ЛТД» так і не було впроваджено в експлуатацію, а як результат ТОВ«ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» не змогло виконати власні договірні зобов'язання.

Беручи до уваги ту обставину, що Позивач має постійні господарські взаємовідносини з ПРАТ «Концерн Авек та К», з метою підтримання власної добропорядної ділової репутації та повного виконання своїх договірних зобов'язань за договором поставки №2310/15 від 23.10.2015р, ТОВ«ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» сплатило на користь ПРАТ «Концерн Авек та К» штрафні санкції передбачені П.7.2. Договору.

Зазначені штрафні санкції в основному об'ємі були спрямовані ПРАТ «Концерн Авек та К» на виконання особистих договірних зобов'язань за вже діючими міжнародними контрактами.

Щодо висновку відповідача про, наче б то, наявність факту не повернення до каси підприємства сум, що були безпідставно видані робітнику.

Судом встановлено, директору підприємства ОСОБА_3, у період з 24 по 30 липня 2014р., касою підприємства було тричі видано під звіт грошові кошти на загальну суму 19230,00 грн., що підтверджується звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №21 від 28.07.2014р, №22 від 24.07.2014р та № 23 від 30.07.2014р.

Зазначені грошові кошти були використані ОСОБА_3 для оплати офісних меблів, які були попередньо придбані згідно видаткових накладних № 16/01 від 16.04.2014 та №22/01 від 24.05.2014р. у фізичної особи - підприємця ОСОБА_14

Зазначені офісні меблі було взято на облік підприємства та введено в експлуатацію наказами №1604/1-ос від 16.04.2014р. та №2205/1-ос від 22.05.2014р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження Відповідача щодо безпідставного відшкодування робітнику - ОСОБА_3, грошових коштів у розмірі 19230,00грн., без надання підтверджуючих документів (квитанцій, чеків, тощо) не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить наявній на підприємстві первинній бухгалтерській документації.

Таким чином, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд приходить до висновку про неправомірне винесення вищевказаних податкових повідомлень - рішень.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 16.12.2016 року №, №, №, № та №.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРДЖІХОЛДІНГ ЛЛС» (код 38879071) сплачений судовий збір в сумі 35960 (тридцять пять тисяч девятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 17 лютого 2017 року.

Суддя А.В. Зінченко