Справа № 808/525/17
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

27 лютого 2017 рокуСправа № 808/525/17
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., розглянувши матеріали адміністративного позову

за позовом Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій»

до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» (далі позивач, ПрАТ «ЗІЕІТ») до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач, Дніпровський ВДВС), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною вимогу державного виконавця відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 щодо стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн.;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2017 ВП №53277421 державного виконавця відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

З позовної заяви встановлено, що 26.01.2017 державним виконавцем Дніпровського ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №53277421, з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу №212/2357/15-ц, виданого 15.11.2016, про поновлення на роботі ОСОБА_2 на посаді завідувача кафедрою теорії та практики перекладу Відокремленого підрозділу ПАТ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» з 21.02.2015 по 30.06.2015 включно.

У пункті 2 постанови про відкриття виконавчого провадження №53277421 від 26.01.2017 вказано про те, що боржнику ПрАТ «ЗІЕІТ» необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Крім того, у пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №53277421 від 26.01.2017 зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн.

Як на підставу звернення до суду зазначає, позивач посилається на те, що рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу у справі №212/2357/15-ц було виконано ПрАТ «ЗІЕІТ» самостійно ще 09.08.2015, що зумовлює відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження та стягнення з позивача виконавчого збору.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення з позивача виконавчого збору, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 181 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, та встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого субєкта.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З аналізу наведених норм вбачається, що критеріями визначення судової юрисдикції щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження №53277421 прийнята відповідачем під час виконання судового рішення у справі №212/2357/15-ц (провадження №2/212/125/16) за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, яке ухвалене в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач відповідно до приписів ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» є боржником за виконавчим листом №212/2357/15-ц Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що позивач як боржник у виконавчому проваджені з примусового виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, має право на звернення до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу в порядку цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання виконавчого листа №212/2357/15-ц, а відтак даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Посилання позивача на ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» не приймаються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, до адміністративного суду, відповідно до приписів ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», можуть бути оскаржені постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Разом з тим, з позовної заяви встановлено, що позивачем фактично оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження, яка, хоча і містить пункт 3 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн., не є постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Отже, стягнення виконавчого збору є за своєю правовою природою санкцією майнового характеру, яка застосовується до боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

При цьому, на переконання суду, до адміністративного суду підлягають оскарженню виключно постанови про стягнення виконавчого збору, як окремий документ виконавчого провадження, на підставі якого в подальшому може бути відкрито нове виконавче провадження по стягненню такого виконавчого збору.

В даному ж випадку позивачем оскаржуються дії та постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка прийнята у звязку з виконанням рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рога, ухваленого відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з чим суд приходить до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165, 181, 254 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №808/525/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Розяснити Приватному акціонерному товариству «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» його право на звернення до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати на адресу позивачів разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко