Справа № 826/18183/16
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ № 826/18183/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до приватного акціонерного товариства «Окнаб Фешін Індастрі» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, позивач) до приватного акціонерного товариства «Окнаб Фешін Індастрі» (далі також - ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі», відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 273 778, 23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по сплаті податку на додану вартість та земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 273 778, 23 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/18183/16 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі отримана відповідачем 02 грудня 2016 року відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» у встановлений судом строк надано письмові заперечення проти позову, а також додаткові заперечення, в яких відповідач просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у запереченнях.

14 лютого 2017 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулось до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій, зокрема, зазначила про те, що податкові зобов'язання самостійно нараховані відповідачем згідно поданої податкової декларації з податку на додану вартість № від 21 січня 2016 року у розмірі 11 771, 28 грн. та пеня у розмірі 2 811, 46 грн., яка була нарахована 26 лютого 2016 року за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань, сплачені в повному обсязі, а також повністю сплачена податкова заборгованість по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 17, 84 грн.

Відтак, станом на час розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 259 177, 65 грн., яку позивач просить стягнути з платника податків.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» () знаходиться за адресою: 01135, місто Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, будинок 18 та перебуває за основним місцем обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до контролюючого органу було подано податкові декларації з податку на додану вартість від 27 січня 2016 року, від 18 лютого 2016 року, від 16 березня 2016 року, від 18 квітня 2016 року, від 19 травня 2016 року, від 15 червня 2016 року, від 14 липня 2016 року, від 16 серпня 2016 року, від 19 вересня 2016 року, від 18 жовтня 2016 року, якими товариством самостійно визначено суми податкових зобов'язань, які сплачуються до державного бюджету у розмірі 15 687, 00 грн., 48 329, 00 грн., 25 926, 00 грн., 24 021, 00 грн., 25 414, 00 грн., 23 701, 00 грн., 22 994, 00 грн., 24 055, 00 грн., 23 103, 00 грн., 20 876, 00 грн. відповідно, що в загальному розмірі складає 254 106, 00 грн.

ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на юридичну адресу ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» направлялась податкова вимога форми «Ю» від 16 жовтня 2015 року №24869-25 на суму 2 941, 27 грн., яка була отримана товариством 16 липня 2016 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно даних податкового органу, станом на час вирішення справи, за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 259 177, 65 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов'язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 статті 59 ПК України).

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Як було встановлено в ході розгляду справи, 26 вересня 2014 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 236 717, 50 грн., з яких за основним платежем нараховано 189 374, 00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 47 343, 50 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось відповідачем в судовому порядку.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2015 року по справі № 826/6343/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року, в задоволенні позову ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 вересня 2014 року № відмовлено.

Враховуючи те, що ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року була прийнята у відкритому судовому засіданні, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2015 року набрала законної сили 03 вересня 2015 року, в розумінні положень ч. 5 статті 254 КАС України.

Згідно п. 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище правових норм, з моменту узгодження визначених контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні від 26 вересня 2014 року сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість, у ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» виник обов'язок по їх сплаті.

У той же час, внаслідок ведення товариством фінансово-господарської діяльності впродовж 2016 року, ним було подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві десять податкових декларації з податку на додану вартість, якими платник податків самостійно визначив суми грошових зобов'язань, що сплачуються до державного бюджету у загальному розмірі 254 106, 00 грн.

Відповідач в своїх запереченнях, зокрема, зазначив про відсутність в нього податкового боргу з податку на додану вартість з огляду на те, що товариством було сплачено у повному обсязі всі самостійно задекларовані грошові зобов'язання.

На підтвердження вказаних обставин ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» надав суду копії відповідних квитанцій та платіжних доручень.

При цьому, платник податків вважає, що податковий орган при зарахуванні сплачених відповідачем грошових коштів в рахунок погашення податкової заборгованості діяв на підставі п. 87.1 статті 87 ПК України.

Так, згідно п. 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника, податковий та індивідуальний податковий номер платника та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету. Порядок формування та надсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової і митної політики.

Отже, на думку суду, вказане положення може бути застосоване до сплачених сум платником податку на додану вартість лише після їх зарахування на електронний рахунок такого платника.

У той же час, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів зарахування вказаних коштів на електронний рахунок перед їх подальшим списанням в рахунок погашення податкової заборгованості.

Водночас, згідно п. 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, внаслідок несплати відповідачем у визначений законодавством термін, грошових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням від 26 вересня 2014 року № у розмірі 236 717, 50 грн. з податку на додану вартість, всі грошові кошти, що надходили від ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» в рахунок сплати поточних податкових зобов'язань до 26 лютого 2016 року правомірно спрямовувались позивачем в порядку черговості на погашення податкового боргу за вказаним податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу.

Після повної сплати грошових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням від 26 вересня 2014 року, відбувалось погашення заборгованості по самостійно поданим податковим деклараціям з податку на додану вартість, що підтверджується обліковою карткою такого платника податків.

Крім того, відповідач в своїх заперечних зазначає про те, що позивачем не формувалась передбачена податковим законодавством податкова вимога до ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» щодо погашення податкового боргу в сумі 236 717, 15 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 26 вересня 2014 року № .

Виставлена 16 жовтня 2015 року податкова вимога № 24869-25 на суму 2 941, 27 грн. не має відношення до періоду з січня по жовтень 2016 року, в якому подано податкові декларації з податку на додану вартість та була повністю сплачена, що підтверджується платіжним дорученням № 267 від 07 грудня 2016 року.

Суд критично відноситься до вказаних тверджень платника податків з огляду на наступне.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 60.1.1 п. 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Як було встановлено матеріалами справи, з 29 липня 2015 року заборгованість відповідача з податку на додану вартість була безперервною та повністю не погашалась, з урахуванням того, що кошти, які надходили в рахунок погашення поточної заборгованості були спрямовані на погашення податкового боргу минулого періоду.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

При цьому, доказів оскарження податкової вимоги ПрАТ «Окнаб Фешін Індастрі» суду не надано.

Також, відповідач в свої запереченнях акцентує увагу на тому, що дана позовна заява має розцінюватись судом як подання та розглядатись в порядку статті 183-3 КАС України.

З приводу зазначеного вище твердження відповідача суд зазначає, що згідно пп.20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно п. 3 ч. 1 статті 183-3 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що положення чинного законодавства встановлюють імперативні умови звернення податкового органу виключно в порядку статті 183-3 КАС України із поданням про стягнення податкового боргу, однак при цьому надають можливість органам ДФС звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу у порядку, передбаченому статтею 183-2 КАС України.

Вказана позиція суду узгоджується з судовою практикою Київського апеляційного адміністративного суду, викладеною, зокрема в ухвалі цього суду від 21 липня 2015 року по справі № 826/4841/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/47291333).

Отже, оскільки вимога про стягнення податкового боргу заявлена позивачем не в порядку, передбаченому статтею 183-3 КАС України, її розгляд повинен здійснюватись судом за загальними правилами здійснення адміністративного судочинства.

Відтак, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 259 177, 65 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, податковими деклараціями, розрахунком заборгованості та обліковою карткою такого платника податків.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до приватного акціонерного товариства «Окнаб Фешін Індастрі» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків приватного акціонерного товариства «Окнаб Фешін Індастрі» () у банках, що обслуговують такого платника податків, на користь Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 259 177, 65 грн., які зарахувати на бюджетний рахунок № 0011, одержувач: УДКСУ у Шевченківському район м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 14010100.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк