Справа № 743/821/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 лютого 2017 року м. Київ К/800/5148/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №4 управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Василенко Ліни Ігорівни про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти №4 управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Василенко Л.І. щодо винесення постанови від 14 липня 2016 року серії ПС № 661987, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 та частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та скасувати вказану постанову.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року визнано протиправною та скасовано постанову серії ПС2 №661987 від 14 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП, й зменшено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення позивачем п.15.9 е) ПДР України по ч.1 ст.122 КУпАП до 255 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову у цій частині. В іншій частині постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Також, разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку касаційного оскарження, й вказані в ній причини пропуску такого строку є достатніми для визнання їх поважними.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Втім, пункт 15.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачає можливість вимушеної зупинки транспортного засобу, здійснення якої не є порушенням Правил дорожнього руху.

Водночас, особа, яка здійснила вимушену зупинку, не позбавлена можливості пояснити інспектору причини зупинки та повідомити про обставини, які передували такій зупинці.

Так, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дослідивши у судовому засіданні показання технічного запису (відеозапису), встановили, що ОСОБА_1 здійснив зупинку ближче ніж за 30 метрів від посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів, при цьому, відповідно до даних відеозапису він усвідомлював та не заперечував, що здійснив зупинку з порушенням Правил дорожнього руху, причину ж своєї зупинки пояснив тим, що йому було необхідно відповісти на телефонний дзвінок, а тому, зважаючи на наведені обставини, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність дій інспектора патрульної поліції Василенко Л.І. щодо складення постанови від 14 липня 2016 року серії ПС № 661987 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, відповідно, законність вказаної постанови, є правильними.

Крім того, постановою від 14 липня 2016 року серії ПС № 661987 позивач був також притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, за змістом частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, під час винесення постанови від 14 липня 2016 року серії ПС № 661987 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушенні, інспектором патрульної поліції було встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а отже, виходячи з наведеного, його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі частини 1 статті 126 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №4 управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції Василенко Ліни Ігорівни про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник