Справа № 361/5643/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/5643/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Петришин Н.М. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Броварського об'єднаного УПФУ Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час перебування в ІІІ та ІІ зонах небезпечності, зонах відчуження міста Прип'ять та міста Чорнобиль за період, зазначений у довідці - 581,60 крб., а також добові у розмірі 3,50 крб. за добу та харчування у розмірі 5,7 крб., що у сукупності становить 593,70 крб.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2016 року позов задоволено частково: зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 15 вересня 2016 року, із заробітної плати у розмірі 581,60 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження з 26 по 27 квітня 1986 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Броварське об'єднане УПФУ Київської області подали апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просять постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд першої інстанції, виходячи з того, що матеріалами справи підтверджується фактичне отримання позивачем заробітної плати у розмірі 581,60 грн. за роботу у зоні відчуження, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності, призначену йому згідно із вказаним Законом (а. с. 5).

В маршрутному листі № 37 від 10 грудня 2015 року зазначено, що позивач приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в м. Прип'ять 26 квітня та 27 квітня 1986 року та отримав там дозу опромінення 26,96 Бер. (а. с. 10). Із довідки № 242 від 22 серпня 2016 року, виданої ГУ ДСНС України в Київській області, вбачається, що фактична заробітна плата позивача за роботу в зоні відчуження, з якої нараховується пенсія, становить 581,60 крб., в тому числі премія у розмірі 500 крб. (а.с. 12).

15 вересня 2016 року позивач звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження, надавши всі необхідні документи.

Листом № № 522/Г-01 від 21 вересня 2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що премія при обчисленні пенсії не враховується, тому пенсія призначена та виплачується відповідно до норм чинного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, у частині 1 цієї ж постанови зазначено, що цей порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних витрат. В пункті 2 вказаної постанови передбачено, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17 травня 1986 року в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і у зв'язку із чим не допускається для подальшої роботи у зазначених зонах небезпечності йому виплачується одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівникам 300 крб.

В силу приписів ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати: до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Таким чином, розмір пенсії ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016 р. у справі № 361/4155/15-а.

Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області в своїй апеляційній скарзі зазначає, що до середнього заробітку для нарахування пенсії включаються всі елементи грошового забезпечення за умови, що вони не носять разового характеру, тобто одноразова грошова винагорода до середнього заробітку для обчислення пенсії не включається. Саме тому, виплати за нормативно-правовими актами, на які посилається позивач в позовних вимогах, в 1986 році йому не нараховувалися та не виплачувалися, тому не підлягають включенню в довідку для подальшого перерахунку пенсії.

Колегія суддів зауважує, що робота по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження сама по собі не може носити постійного характеру через високий радіаційний фон.

Саме з цією метою було розроблено Порядок № 1210, яка стосується фактично відпрацьованого часу в зоні відчуження.

Відтак, на переконання колегії суддів, поняття «одноразовість» не може бути правозастосовуваним до оплати тих видів робіт, які також носять одноразовий характер в розрізі спірних відносин.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зазначеної у довідці № 242 від 22 серпня 2016 року.

Щодо достовірності даних наведених в довідці № 242 від 22 серпня 2016 року колегія суддів повідомляє наступне.

Відповідно до п. 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 орган, що призначає пенсію (у даному випадку Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області), має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Іідповідач не скористався таким правом, тобто обґрунтованість видачі довідки № 242 від 22 серпня 2016 року не перевірялася. Проте, правомірність внесення відомостей про нарахування Головним управлінням ДСНС суми, зазначеної в Довідці про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках із включенням відомостей про отримання винагороди за максимально допустиму дозу радіації у сумі 500 крб., підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду від 27 травня 2016 року, у справі № 361/973/16-а, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду України, що набрала законної сили. Відомості про перегляд даного рішення в касаційній інстанції відсутнє.

Згідно зі ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наведеного вище можна зробити висновок, що наявна в довідці інформація повинна бути врахована відповідачем при проведенні перерахунку та виплаті пенсії позивачу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає. Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.