Справа № 435/1531/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2017 р. м. Київ К/800/789/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Загороднього А.Ф.,

Стародуба О.П.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Громадської організації "Східноукраїнський центр громадських ініціатив "Тотальна акція в підтримку демократії" до Севастопольської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Севастопольської міської ради на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року Громадська організація Східноукраїнського центру громадських ініціатив "Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії" ( далі - позивач) звернулась в суд з позовом про визнання протиправною відмову Севастопольської міської ради (далі - відповідач) в наданні графічної частини генерального плану міста Севастополь та зобов'язання відповідача надати копію графічної складової зазначеного генерального плану.

В обґрунтування позову Громадська організація Східноукраїнського центру громадських ініціатив "Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії" зазначала, що відповідач відмовив у задоволенні її запиту від 11 листопада 2009 року про надання інформації та не надав доступу до графічної складової генерального плану міста Севастополь, пославшись на те, що такій документації надано гриф обмеженого доступу "для службового користування". Позивач вважає відмову протиправною, оскільки така суперечить законам України "Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року N 2657-XII (далі - Закон N 2657-XII), "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР (далі - Закон N 280/97-ВР), "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 року N 1699-III, у редакціях, чинних на час виникнення спірних відносин.

Постановою Жовтневого районного суду міста Луганська від 31 жовтня 2013 року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову.

Визнано відмову Севастопольської міської ради в надані графічної частини Генерального плану міста Севастополь протиправною та зобов'язано Севастопольську міську раду надати Громадській організації Східноукраїнський центр громадських ініціатив "Тотальна акція в підтримку демократії" копію графічної частини Генерального плану міста Севастополь.

В обґрунтування касаційної скарги, відповідач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами 11 листопада 2009 року Громадська організація Східноукраїнського центру громадських ініціатив "Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії" звернулась до Севастопольської міської ради із запитом про надання інформації: чи затверджено генеральний план міста Севастополь і, якщо так, зазначити реквізити відповідного рішення; чи діє затверджений генеральний план на теперішній час; як отримати доступ до текстової та графічної складових генерального плану; чи затверджувалися у місті інші містобудівні документації (місцеві правила забудови, детальний план території населеного пункту, план червоних ліній, проекти забудови території, проекти розподілу території), у разі наявності, зазначити реквізити відповідних рішень. При цьому Громадська організація Східноукраїнського центру громадських ініціатив "Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії" просила надати засвідчену копію графічної складової генерального плану міста Севастополь.

На вказаний запит Севастопольська міська рада 25 листопада 2009 року надала позивачеві відповідь за вихідним №03-15/5168 про те, що діє генеральний план, який затверджено рішенням Севастопольської міської ради від 13 грудня 2005 року № 4114 «Про затвердження Генерального плану міста Севастополя до 2025 року»; було затверджено Генеральний план розвитку міста Севастополя, графічна частина якого розміщена на сайті - .sev.gov.ua. В якості додатку надіслано копію рішення Севастопольської міської ради від 13 грудня 2005 року №4114 «Про затвердження Генерального плану міста Севастополя до 2025 року».

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, у передбачені Законом України «Про інформацію» строки, було надано обґрунтовану відповідь, а Генеральний план є документом з грифом "Для службового користування", тому вказана норма передбачає право, а не обов'язок суб'єкта владних повноважень надати позивачу допуск до документів з грифом «Для службового користування».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, та, задовольняючи позов, апеляційним судом, з посиланням на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації», було встановлено, що перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб'єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі. Також встановлено, що оскільки позивач в письмовому запиті до відповідача просив надати копію графічної складової Генерального плану міста Севастополь, та отримав відповідь не по суті запиту, суд апеляційної інстанції вважає неправомірною відмову відповідача в надані графічної частини Генерального плану міста Севастополь.

Крім того, апеляційним судом зазначено, що постанова Жовтневого районного суду міста Луганська від 31 жовтня 2013 року прийнята неповноважним складом суду, з порушенням вимог пункту 1 частини 2 статті 18 КАС України щодо предметної підсудності даного спору, що також стало підставою для його скасування.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи та іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Так, звертаючись із відповідним запитом до відповідача, а в подальшому до суду з відповідним позовом, позивач керувався нормами Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, та, застосовуючи при вирішенні спору норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI, не звернув увагу, що зазначений Закон набрав чинності 10 травня 2011 року, тоді як відповідь Севастопольської міської ради позивачу за №03-15/5168, яка є предметом оскарження, була надана 25 листопада 2009 року.

Таким чином, надати оцінку спірним правовідносинам, можливо лише застосовуючи норми Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII, які були чинними на час прийняття рішень.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Адміністративне судочинство здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи відповідно до частини 2 статті 5 КАС України. Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Крім того, апеляційний суд, зобов'язуючи відповідача надати копію графічної частини Генерального плану міста Севастополь, не встановив наступне: чи відноситься графічна частина Генерального плану міста Севастополь до інформації з обмеженим доступом з грифом «Для службового використання», кількість графічних документів, що підлягають видачі, та не вирішив питання про відшкодування витрат позивача, пов'язаних з виконанням запиту, як передбачено статтею 36 Закону України «Про інформацію», в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Встановлення зазначених обставин має важливе значення для вирішення спору, оскільки вразі можливого зобов'язання поширити інформацію може призвести до порушення законодавства про режим використання інформації з обмеженим доступом, що є власністю держави. При цьому, колегія суддів звертає увагу на положення статті 37 Закону України "Про інформацію" за якою, не підлягають обов'язковому наданню для ознайомлення за інформаційними запитами офіційні документи, які містять у собі: конфіденційну інформацію; інформацію, що не підлягає розголошенню згідно з іншими законодавчими або нормативними актами, разом з тим, наведена безпідставність не впливає на суть вирішеного спору.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» передбачено, що реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Як визначено в статті 32 Закону України «Про інформацію» під інформаційним запитом щодо доступу до офіційних документів у цьому Законі розуміється звернення з вимогою про надання можливості ознайомлення з офіційними документами. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади України, їх посадові особи зобов'язані надавати інформацію, що стосується їх діяльності, письмово, усно, по телефону чи використовуючи публічні виступи своїх посадових осіб.

Що стосується безпосередньої відповіді Севастопольської міської ради від 25 листопада 2009 року за вихідним №03-15/5168, то в даному випадку не досліджено, чи відповідає вона частині 3 статті 2 КАС України, насамперед, пункту третьому, який встановлює імперативну вимогу до рішень суб'єкту владних повноважень, а саме обґрунтованості, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що дана справа розглянута з порушенням вимог пункту 1 частини 2 статті 18 КАС України, в редакції на час прийняття постанови Жовтневого районного суду міста Луганська від 31 жовтня 2013 року, та встановлено порушення предметної підсудності розгляду даної справи.

Статтею 18 КАС України визначена предметна підсудність адміністративних справ.

Частиною 2 даної статті встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Нормами частини 2 статті 18 КАС України встановлені виключні правила предметної підсудності. Оскільки відмова відповідача в наданні графічної документації є фактично рішенням Севастопольської міської ради, тому вирішення даного спору віднесено до виключної підсудності окружного адміністративного суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 220-1 КАС України, за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення, суд касаційної інстанції ухвалює рішення за наслідком попереднього розгляду справи, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 220-1, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Севастопольської міської ради задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: В.В.Швець

А.Ф.Загородній

О.П.Стародуб