Справа № 2а/2570/250/2011
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/250/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

при секретарі Кондратенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

10.02.2010 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області (далі Козелецька РДА) про визнання дій Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, площею 0,60 га із земель Скрипчинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства протиправними та стягнути 300 грн. з відповідача за правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 24 грудня 2009 року позивач звернувся з письмовою заявою до Козелецької РДА відповідно до якої просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,60 га на території земель Скрипчинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Однак, 26.01.2010 року позивачем була отримана відповідь Козелецької РДА, якою у задоволенні вимог позивача відмовлено. Вказана відповідь обґрунтована тим, що заява позивача розглянута на засіданні постійно діючої комісії з питань вибору (обстеження) земельних ділянок Козелецької РДА та вирішено, що до часу визначення прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки зайнятої господарськими будівлями та дворами, не вбачається за можливе. Вказані дії Козелецької РДА позивач вважає неправомірними та такими, що порушують приписи ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.02.2010 року у відкритті провадження у справі було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.02.2010 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

25.01.2011 року позивачем до суду надана заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить зобовязати Козелецьку РДА повторно розглянути запит про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки на території земель Скрипчинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства та визнати дії Козелецької РДА щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства на території земель Скрипчинської сільської ради неправомірними.

Відповідно до ст. 51 КАС України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити та зазначив, що згідно із свідоцтвом на право власності він є єдиним власником квартири, співвласники інших квартир відсутні, оскільки, їх право власності БТІ не зареєстроване.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що Козелецька РДА в повному обсязі виконала свій обовязок по розгляду заяви позивача та прийняття відносно цього рішення. Також, зазначила, що задоволення вимоги позивача матимуть наслідки обмеження гарантованого Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законодавчими актами права на отримання земельних ділянок стосовно інших співвласників квартир одноповерхового багатоквартирного житлового будинку.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-III (далі Кодекс №2768-III) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6 ст. 118 Кодексу № 2768-III громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.12.2009 року подано заяву до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, в якій позивач просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, на території земель Скрипчинської сільської ради за рахунок земельної ділянки площею 1,6 га, на якій розміщений одноповерховий багатоквартирний житловий будинок.

Відповідно до ч.7 ст. 118 Кодексу №2768-III районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України від 09.04.1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій утворюють для сприяння здійсненню повноважень місцевих державних адміністрацій консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад.

На виконання вказаної норми закону, розпорядженням голови Козелецької РДА від 26.05.2006 року №197 «Про створення постійно діючої районної комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення обєктів» створено самостійно діючу районну комісію з питань вибору земельних ділянок для розміщення обєктів (а.с 36-37).

Розпорядженням голови Козелецької РДА від 21.01.2008 року №12 було внесено зміни до зазначеного розпорядження стосовно надання повноважень вказаній комісії щодо розгляду земельних питань та затверджено Положення про постійно діючу районну комісію з питань вибору земельних ділянок для розміщення обєктів та розгляду земельних питань. Відповідно до зазначеного Положення постійно діюча районна комісія є дорадчим органом районної державної адміністрації в частині надання у власність або користування земельних ділянок.

Як вбачається з протоколу від 21.01.2010 року № 1 засідання постійно діючої комісії з питань вибору (обстеженню) земельних ділянок та розгляду земельних питань, 21.01.2010 року заяву ОСОБА_1 було розглянуто на засіданні постійно діючої комісії Козелецької РДА та вирішено, що до часу визначення прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки зайнятої господарськими будівлями та дворами, не вбачається за можливе (а.с. 34).

Статтею 42 Кодексу №2768-III передбачено порядок передачі земельних ділянок багатоквартирних жилих будинків громадянам.

Згідно п. 2 ст. 42 Кодексу №2768-III у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

З вказаної норми вбачається, що відповідна земельна ділянка може передаватись у власність або у користування лише обєднанню власників, а не власнику квартири в одноособовому порядку.

Згідно довідки начальника виробничого підрозділу Козелецької дільниці КП «Ніжинське МБТІ» від 01.01.2011 року №19 (а.с.53), яка надана на запит Козелецької райдержадміністрації станом на 01.02.2011 року в даному будинку оформлено право власності за громадянами: ОСОБА_2 на підставі рішення Козелецького районного суду від 04.02.2009 рокуАДРЕСА_1 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу від 19.02.2009 року за № 460АДРЕСА_2.

Статтею 1 Закону України від 29.11.2001 року №28866-111 „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" земельна ділянка багатоквартирного будинку є елементом житлового комплексу. В свою чергу, житловий комплекс визначається законом як єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс.

Межі земельних ділянок прибудинкових територій в існуючій не садибній житловій забудові встановлюються за проектами відведення цих ділянок відповідно до затверджених у встановленому порядку норм і проектно-технічної документації.

Підставою для розробки проектів відведення земельних ділянок прибудинкових територій будинків (будинку) певного мікрорайону (кварталу) є затверджений уповноваженими органами місцевого самоврядування (за місцем розташування земельних ділянок прибудинкових територій) проект поділу територій мікрорайону (кварталу), групи будинків.

Розміри земельних ділянок прибудинкових територій визначаються пропорційно в залежності від загальної площі житлових, допоміжних і нежитлових приміщень, поверховості будинків, їх розташування в межах населеного пункту відповідно до державних норм і правил та затвердженої проектно-технічної документації.

Частинами 3, 4 ст. 42 Кодексу №2768-III передбачено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Частиною 1 статті 10 Закону України від 20.04.2000р. № 1699-III «Про планування і забудову територій» (далі - Закон №1699-III) встановлено, що планування територій на місцевому рівні забезпечується відповідними місцевими радами та їх виконавчими органами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями відповідно до їх повноважень, визначених законом, і полягає у розробленні та затвердженні генеральних планів населених пунктів, схем планування територій на місцевому рівні та іншої містобудівної документації, регулюванні використання їх територій, ухваленні та реалізації відповідних рішень про дотримання містобудівної документації.

Статтею 16 Закону №1699-III визначено, що проект розподілу території - це містобудівна документація, яка розробляється для мікрорайону (кварталу) чи його частини з метою розмежування земельних ділянок. Проектом розподілу території визначаються площі та межі: прибудинкових територій існуючих і запроектованих жилих будинків; земельних ділянок, на яких розміщують громадські споруди та інші об'єкти містобудування; надлишків земельних ділянок, призначених для подальшого спорудження жилих і громадських будинків і споруд та іншого використання (при розподілі території існуючої забудови); територій загального користування; територій обмеженого користування земельною ділянкою, встановленого згідно з договором, рішенням суду або в іншому визначеному законом порядку. Рішення про розроблення та затвердження проектів розподілу території приймаються відповідними радами. Проект розподілу території є основою для визначення меж земельних ділянок на територіях існуючої забудови для розташування будинків і споруд, розроблення відповідної землевпорядної документації та оформлення в установленому законодавством порядку правовстановлюючих документів власникам, співвласникам, орендарям, а також встановлення меж земельної ділянки в натурі.

В судовому засіданні встановлено, що рішення про розроблення та затвердження проекту розподілу території відповідною радою не приймалось, землевпорядна технічна документація з визначення меж земельної ділянки прибудинкової території одноповерхового житлового будинку, розташованого в с. Скрипчин, по вул. Попенківській (Ковпака), 1, Козелецького району не розроблялась, межа земельної ділянки в натурі не визначалась.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Козелецькою районною державною адміністрацією Чернігівської області своєчасно, у відповідності до вимог чинного законодавства України, тобто правомірно винесено рішення, яким визначено, що до часу визначення прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки зайнятої господарськими будівлями та дворами, не вбачається за можливе.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога щодо зобовязання Козелецьку РДА повторно розглянути запит про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки на території земель Скрипчинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства також не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

Суд також бере до уваги, що згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень довів правомірність своїх дій при винесенні рішення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задоволенню не підлягають, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений ст. 185-186 КАС України.

Суддя Падій В.В.