Справа № 683/2212/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/2212/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Андрощук Є.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

15 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання незаконними дії посадових осіб (виплата грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій),

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просила: визнати незаконними дії посадових осіб Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо не зарахування їй згідно записів в трудовій книжці до страхового стажу, що дає право на призначення та виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 05.08.1985 року по 30.06.1986 року лікарем-інтерном в Старокостянтинівській ЦРЛ та з 21.02.1991 року по 19.06.1996 рік завідуючою та лікарем здоровпункту Старокостянтинівського заводу «Металіст» та відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій; зобов'язати Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати згідно записів в трудовій книжці до страхового стажу, що дає право на призначення та виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 05.08.1985 року по 30.06.1986 року лікарем-інтерном в Старокостянтинівській ЦРЛ та з 21.02.1991 року по 19.06.1996 рік завідуючою та лікарем здоровпункту Старокостянтинівського заводу «Металіст»; зобов'язати Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області нарахувати та виплатити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 розділу XV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з 07 квітня 2016 року ОСОБА_2 перебуває на обліку у Старокостянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Хмельницької області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

У послідуючому, позивачка звернулась до відповідача з листом про виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом №26/Б-4 від 10.08.2016р. управління відмовило у задоволені вказаної заяви, однак ОСОБА_2, вважаючи відмову незаконною та такою, що порушує її права, звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено у виплаті позивачці грошової допомоги, з чим не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Пунктом 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Кодексу, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення; виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України; порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років"

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, згідно з яким робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах враховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років.

Згідно примітки 2 вказаного Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію, незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства, колегія судів зазначає, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю у останньої необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Так, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1, ОСОБА_2 працювала: в період з 02.08.1976 року по 30.08.1979 року на посаді медсестри терапевтичного відділення Ізяславської ЦРЛ Хмельницької області; з 05.08.1985 року по 01.07.1986 року - проходила інтернатуру по терапії; з 01.07.1986 року по 01.08.1989 року - на посаді дільничного лікаря-терапевта Старокостянтинівської ЦРЛ Хмельницької області; з 01.08.1989 року по 20.02.1991 року -завідуючою лікувальним здоровпунктом заводу "Металіст" м.Старокостянтинів Хмельницької області ; з 20.02.1991 року по 19.06.1996 року завідуючою здоровпунктом-лікарем заводу "Металіст" м.Старокостянтинів Хмельницької області; з 20.06.1996 року - прийнята на посаду дільничого лікаря терапевта; з 01.09.1997 року - переведена на посаду лікаря ендокринолога; з 30.04.2002 року- переведена на посаду завідуючої терапевтичним відділенням поліклініки ЦРЛ; з 01.12.2013 року - прийнята завідувачем амбулаторії ЗП/СМ №2 у порядку переведення із Старокостянтинівської ЦРЛ.

Відповідно до листа відповідача про відмову у виплаті грошової допомоги, до розрахунку страхового стажу позивачці, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, управлінням було зараховано 27 років 5 місяців 29 днів в закладах та установах комунальної форми власності на посадах, робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, однак не зараховано до такого стажу роботи періоди роботи позивачки з 05.08.1985 року по 30.06.1986 р. - період проходження інтернатури, оскільки в трудовій книжці не зазначена посада, на якій остання працювала, а також період роботи з 21.02.1991 року по 19.06.1996 р. на посаді завідуючої здоровпунктом заводу "Металіст", так як в даний період здоровпункт знаходився на балансі заводу, а стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, працівникам здоровпунктів, які функціонують на підприємствах і перебувають на балансі цих підприємств, рахується з моменту проведення державної акридитації.

Згідно примітки 3 вказаного Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Період навчання при обчислені пенсії зараховується до загального стажу роботи, оскільки до спеціального стажу зараховується лише робота за спеціальністю, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи, колегія суддів дішла висновку про правомірність дій Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, оскільки у позивачки відсутній належний страховий стаж на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна позиція міститься в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2015 у справі № К/800/15192/15 та від 01 лютого 2017 року у справі №К/800/2667/17.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 КАС України визначено, що підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання незаконними дії посадових осіб (виплата грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій) скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.