Справа № 821/2008/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/2008/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бондар І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 22.11.2016 р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач або ФОП ОСОБА_3.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі по тексту - відповідач або Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 22.11.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем проведено перевірку за результатами якої складено акт про результати перевірки повноти та своєчасності сплати до бюджету ПДВ ФОП ОСОБА_3 за березень-вересень 2016 року №3610/21-03-13-02/НОМЕР_3 від 28.10.2016 р. За результатами перевірки винесено податкові повідомлення - рішення № від 22.11.2016 року, яким позивачу донараховано 3752,40 грн. штрафу за затримку сплати грошового зобов'язання та №, яким позивачу донараховано 13189,47 грн. за затримку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 20%. Вказані податкові повідомлення позивач вважає протиправними, оскільки у податковому повідомленні - рішенні від 22.11.2016 року № позивачу донараховано 3752,40 грн. штрафу за затримку на календарних дів сплати грошового зобов'язання в розмірі 37524 грн., у податковому повідомленні - рішенні від 22.11.2016 року № позивачу донараховано 13189,47 грн. за затримку на календарних днів сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 65947,35 грн. При цьому, позивач вказує, що на такий строк сплати податкового зобов'язання не прострочував. Також вказав, що відповідачем не додано до податкових повідомлень - рішень розрахунок штрафних санкцій. Вказав, що податкову заборгованість сплачував своєчасно, крім того зазначив, що на розстрочені грошові зобов'язання пеня та штрафи не нараховуються з дати укладення договору.

Крім того, щодо декларації за травень 2016 року зазначив, що перерахував на свій рахунок у системі електронного адміністрування податок на додану вартість у сумі 14505 грн. Згідно з р. 18 декларації за червень 2016 року сума податкових зобов'язань до сплати становила 15663 грн., при цьому, позивачем перераховано податку на додану вартість у сумі 145050 грн.

Також вказав, що строк сплати ПДВ настає на 10 день після граничного строку подання декларації, отже, строк сплати настає у 30-х числах місяця, наступного за звітним. Вказав, що станом на 30 числа травня та червня 2016 року на електронному пдв-рахунку позивача були кошти грошових коштів, достатні для погашення податкових зобов'язань.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що відповідачем проведено перевірку в ході якої встановлені несвоєчасність сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 103471,35 грн. За результатами перевірки винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення, які надіслано позивачу разом з розрахунком штрафних санкцій. Зазначив, що незалежно від того, з яких причин платником податку несвоєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Вказав, що відповідно до інтегрованої картки платника податку, 12.03.2016 - нараховано ПДВ по декларації минулих років, відповідно до службової записки галузевого підрозділу №821/1705/15-а від 28.01.2016 в сумі 65952 грн. У зв'язку з чим виникла недоїмка. 23.05.2016 року між позивачем та Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області укладено договір про розстрочення податкового боргу від 23 травня 2016 року №8 на суму 65947,34 грн.

Відповідач вважає податкові повідомлення-рішення від 22.11.2016 №, № законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані документи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: ДПІ у м. Херсоні проведено позапланову невиїзну податкову перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань взаємовідносин з ТОВ "ТПК "Стиль" за квітень 2012 року, з ТОВ "Херсонбудпром" за травень 2012 року та з ТОВ "Аміра-груп" за липень 2012 року за результатами якої складено акт перевірки від 17.10.2013 р. № 1102/21-03-17-02/НОМЕР_3. На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 24.10.2013р. № на суму 65952,00 грн.

ФОП ОСОБА_3 скористався правом оскаржити податкове повідомлення - рішення до суду. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року залишено без змін постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі № 821/1705/15-а, якою в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 24.10.2013р. № відмовлено.

23 травня 2016 року між ФОП ОСОБА_3 та Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області укладено договір про розстрочення податкового боргу № 8, яким розстрочено сплату податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Згідно п. 100.2 ст. 100 ПК України, платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, передбачено, що контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п.76.1 ст. 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку картки особового рахунку фізичної особи-підприємця з питання дотримання встановлених чинним законодавством граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання до бюджету з податку на додану вартість за березень-вересень 2016 р., за результатами якої складено акт перевірки від 28.10.2016 №3610/21-03-13-02/НОМЕР_3.

Перевіркою встановлено порушення п. 203.2 ст. 203 та п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України, встановлено несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 103471,35 грн.

На підставі акту перевірки Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.11.16 №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 13189,47 грн. від грошового зобов'язання в розмірі 65947.35 грн., за платежем податок на додану вартість та №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 3752,40 грн. від грошового зобов'язання в розмірі 37524 грн., за платежем податок на додану вартість.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджено надіслання позивачу податкових повідомлень - рішень з розрахунком штрафних санкцій.

Отже, суд не погоджується з доводами позивача про неотримання ним податкових повідомлень - рішень з розрахунками штрафних санкцій.

Відповідно до пп. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок є безумовним та виникає у платника за кожним податком та збором (п.п. 36.2, 36.3 ст. 36 ПКУ).

Підпунктом 36.5 ст.36 ПКУ передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Статтею 126 ПКУ передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що у податковому повідомленні - рішення № від 22 листопада 2016 року визначено календарні дні затримки сплати податкового зобов'язання у розмірі 37524,00 грн., а саме: 174 12 3 1 днів та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 3752,40 грн.

У податковому повідомленні - рішення № від 22 листопада 2016 року встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 65947,35 грн., а саме: 176 163 149 146 136 103 46 календарних днів та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 13182,47 грн.

Суд не погоджується з посиланням позивача, що ним не затримано на календарних дів сплати грошового зобов'язання в розмірі 37524 грн. та на календарних днів сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 65947,35 грн., оскільки з пояснень, наданих відповідачем вбачається, що податкові повідомлення - рішення формуються програмою, в якій передбачено зазначення дати без коми. Кім того, дати зазначено не суцільної цифрою, а через пробіл (незаповнене місце між словами, рядками і т. ін. у друкованому тексті - відповідно до Академічного тлумачного словника ).

Також суд зазначає, в розрахунках до податкових повідомлень - рішень зазначено по кожній операції окремо кількість днів прострочення податкового боргу.

Щодо своєчасності сплати податкового боргу та наявності на рахунках для погашення податкової заборгованості за травень та червень 2016 року суд зазначає, що згідно інтегрованої картки платника податків, код класифікації доходів бюджету 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів) 12 березня 2016 року позивачу нараховано ПДВ по декларації (мин. років) на підставі рішення суду по адміністративній справі № 821/1705/15-а від 28.01.2016 р. терміном сплати 12.03.2016 р. у сумі 65952 грн. в результаті чого у позивача утворилася недоїмка.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 ПКУ при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, насамперед зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. При повному погашенні суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються у рахунок погашення штрафів, і лише в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України при наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 ПКУ або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже, суми, які сплачені позивачем зараховуються першочергово в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суд приходить до висновку про правомірність винесення податкових повідомлень - рішень № від 22.11.2016 року та № від 22.11.2016 р.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Таким чином, позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 лютого 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.3