Справа № 813/3126/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 р. Справа № 876/817/17

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедової А.О.,

за участі представника апелянта: ОСОБА_1,

представника відповідача: Ільківа Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2016р. по справі № 813/3126/16 за позовом ОСОБА_3 до Управління господарсько-технічного забезпечення Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної державної адміністрації, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання протиправною бездіяльність органів влади,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до Управління господарсько-технічного забезпечення Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної державної адміністрації, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання протиправною бездіяльності органів влади, якою порушено право ОСОБА_3 на позачергове отримання житла, як інваліда війни.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2016р. по справі № 813/3126/16 провадження у даній справі закрито з мотивів, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки його належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржив її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження судового розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги, апелянт зокрема вказує, що він оскаржує бездіяльність відповідачів, які є органами виконавчої влади та такий спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача - Управління господарсько-технічного забезпечення Львівської ОДА, в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідач - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в запереченні на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу такою, що відповідає нормам матеріального і процесуального права та просить залишити її без змін.

Інші відповідачі - Львівська обласна державна адміністрація та Виконавчий комітет Львівської міської ради, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, явки представників в судове засідання не забезпечили.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність відповідачів - Управління господарсько-технічного забезпечення Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної державної адміністрації, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, якими порушено право ОСОБА_3 на позачергове отримання житла, як інваліда війни.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1)спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2)спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3)спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4)спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5)спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6)спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7)спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Частиною 1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку з незабезпеченням позивача житлом.

Відповідно до статті 43 Житлового кодексу України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Згідно з положеннями частини першої статті 46 Житлового кодексу України, поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР (частина 2 ст.46 Житлового кодексу України).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із судом першої інстанції, що у даному випадку, спірні правовідносини за своєю природою є житловими правовідносинами і регулюються Житловим кодексом РСР, статтею 1 якого закріплюється право громадян на житло, статтею 2 регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло, як завдання житлового законодавства.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спір про захист права конкретної фізичної особи на одержання житла є не публічним, а є приватноправовим.

Колегія суддів зазначає, окрім цього, що відповідно до позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 02 грудня 2014 року №21-530а14, розгляд та вирішення вказаних спорів (щодо забезпечення житлом) належить до повноважень цивільних судів, оскільки приписи п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, які виникають, зокрема, із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги належить розглядати місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства, а тому судом підставно закрито провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160 ч.3, ст. ст. 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У ХВ А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2016р. по справі № 813/3126/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

З.М.Матковська

Повний текст ухвали виготовлений 22.02.2017 року.