Справа № 818/1755/16
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 р. Справа №818/1755/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської державної нотаріальної контори про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Конотопської міської державної нотаріальної контори (далі по тексту - відповідач), в якій просить, з урахуванням зменшення позовних вимог, зобов'язати Конотопську міську державну нотаріальну контору зняти заборону на відчуження об'єктів нерухомого майна (все майно) ОСОБА_1 за № 5871988 зареєстроване 19.10.2007року з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, що накладена на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду від 03.04.1996 року.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що на підставі рішення Конотопського міськрайсуду від 03.04.1996 року накладено заборону на все належне ОСОБА_1 нерухоме майно. Вищевказана заборона зареєстрована Конотопською міською державною нотаріальною конторою 19.10.2007 року за номером 5871988. Позивач вважає дії нотаріальної контори, як державного реєстратора незаконними, оскільки у Конотопської міської державної нотаріальної контори відсутнє рішення Конотопського міськрайсуду від 03.04.1996 року, на підставі якого накладена заборона. Крім того, жодних реквізитів даного документа (номер справи, назва справи, найменування сторін) також немає.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 40). Надав до суду пояснення, в яких зазначив, що у Реєстрі заборон Конотопської міської державної нотаріальної контори за 1996 рік за р. № 9 є запис : найменування кредитора - міськсуд та прізвище, ім'я по батькові боржника - ОСОБА_1, в алфавітній книзі обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна по Конотопській міській ДНК також є запис про накладення заборони на ім'я ОСОБА_1. Будь-яка інша інформація, стосовно цієї заборони та ідентифікації ОСОБА_1 - відсутня. Крім того, до суду було надано заяву, в якій відповідач зазначив, що при вирішенні питання покладається на розсуд суду та просив розгляд справи провести без представника нотаріальної контори (а.с. 41).

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, судом встановлено, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 19.10.2007 року Конотопською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за № 5871988. Підставою обтяження зазначено рішення Контопського міськрайсуду від 03.04.1996 року, архівний запис № 82180-1112, об'єкт обтяження - невизначене майно, все майно ОСОБА_1 (а.с. 8-9 (зворотній бік).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на момент виникнення спірних правовідносин, було врегульовано, зокрема, Законом України "Про нотаріат" та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації

Дана норма закону кореспондується з пп. 9 п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами п. 250 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна та земельної ділянки, а також за місцем державної реєстрації транспортного засобу або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону щодо відчуження цього майна (майнових прав на нерухоме майно):

1) за повідомленням установи банку чи іншої юридичної особи про видачу фізичній особі позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири;

2) при посвідченні договору застави (іпотеки) житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки (майнових прав на нерухоме майно), а також транспортного засобу, що підлягає державній реєстрації, якщо це передбачено договором;

3) при посвідченні договору довічного утримання (догляду);

4) за повідомленням іпотекодержателя, якщо предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено;

5) при видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою (строком на п'ять років);

6) при одержанні повідомлення про смерть одного з подружжя, які за життя склали спільний заповіт подружжя;

7) при посвідченні спадкового договору;

8) у всіх інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 252 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що накладання заборони щодо відчуження реєструється нотаріусами в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів. У реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів також реєструються повідомлення судів і слідчих органів, органів державної податкової служби про накладення арешту на нерухоме майно (майнові права), транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації. Про накладені заборони щодо відчуження та арешти робиться запис в Алфавітній книзі обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів.

Накладені заборони щодо відчуження підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна згідно з Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року N 31/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 червня 1999 року за N 364/3657 (зі змінами), чи в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року N 830.

З аналізу наведених норм, суд вбачає, що на момент виникнення спірних правовідносин, накладання заборони щодо відчуження реєструвалося нотаріусами в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна чи в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, накладених на таке майно, зокрема, судами.

З матеріалів справи вбачається, що запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо накладення заборони на нерухоме майно ОСОБА_1 здійснено Конотопською міською державною нотаріальною конторою на підставі рішення Конотопського міськрайсуду від 03.04.1996 року. Однак, дане рішення Конотопського міськрайсуду відповідачем суду надано не було, оскільки, як зазначив відповідач в листі від 10.01.2017 року № 07/01-16 (а.с. 14), рішення Конотопського міськрайсуду від 03.04.1996 року відсутнє у зв'язку із закінченням терміну зберігання (3 роки).

При цьому, на запит суду, Конотопським міськрайонним судом Сумської області було надано відповідь від 26.01.2017 року № 872/17 (а.с. 33), в якій зазначено, що у архіві Конотопського міськрайонного суду відсутні будь-які дані про винесення рішення від 03.04.1996 року щодо заборони відчуження нерухомого майна ОСОБА_1, оскільки у 1996 року вказаний громадянин не проходив як відповідач по жодній цивільній справі. Також встановлено, що жодна кримінальна справа по звинуваченню ОСОБА_1 у 1996р. судом не розглядалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Однак, суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів правомірність своїх дій.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, відповідно до квитанції (копія) від 22.12.2016 року № 26 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 560,00 грн. (а.с. 3).

Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської державної нотаріальної контори суму судового збору в розмірі 560,00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопської міської державної нотаріальної контори про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Конотопську міську державну нотаріальну контору зняти заборону на відчуження об'єктів нерухомого майна (все майно) ОСОБА_1 за № 5871988 зареєстроване 19.10.2007 року з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, що накладена на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду від 03.04.1996 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41600) за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської державної нотаріальної контори (вул. Урицького, 2, м. Конотоп, Сумська область, 41607) суму судового збору в розмірі 560,00 грн. (п'ятсот шістдесят гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 17.02.2017 року.

Суддя В.О. Павлічек