Справа № 331/305/17
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/46/2017
Справа № 331/305/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про спонукання відновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому поросла зобовязати УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя відновити їй з 01.06.2015 року виплату пенсії , призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 25 січня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про спонукання відновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 в частині позовних вимог за період з 01.12.2015 року по 27.06.2016 року включно - залишено без розгляду.

Представник відповідача не надав суду письмові заперечення, хоча ухвалу про відкриття скороченого провадження по справі отримав ще 31 січня 2017 року.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Право позивача на оскарження бездіяльності відповідача, який згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, уповноважений державою на надання визначених Законом пільг, та визначено ст.ст.4,6, п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Предметом спору в даній справі є правомірність дій суб'єкта владних повноважень, пов'язана з припиненням пенсійних виплат, які є регулярними платежами.

Статтями 71,72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до висновку про те, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Позивач перебуває на обліку в УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з листопада 2010 року.

На момент призначення пенсії ОСОБА_1 працювала на посаді начальника відділу економічного розвитку департаменту економічного розвитку Запорізької міської ради.

З 1 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213).

Позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати їй виплати вказаної пенсії.

09.12.2016 року листом № 245/П-9 відповідач відмовив позивачу у поновленні вказаної пенсії у зв'язку з тим, що остання працює на посаді , яка дає право призначення пенсії, як особі, що працює на посаді в органах місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працює на посаді на посаді начальника відділу економічного розвитку департаменту економічного розвитку Запорізької міської ради.

Отже посада, на якій працює позивач, відноситься до посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції Закону від 24.12.2015 року № 911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Крім того, ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діє з 01.01.2016 року, встановлено, що тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Вказані норми кореспондуються з приписами ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону від 24.12.2015 року № 911-VII, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( 3551-12 ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, змінами в законодавстві, які набули чинності з 1 січня 2016 року, факт невиплати пенсії певній особі повязується не з її правом на пенсійне забезпечення за певним законом, а виключно з перебуванням на певній посаді. Тобто умови тимчасової невиплати пенсій з 1 січня 2016 року змінені і не є тотожними умовам, які визначались станом на 1 квітня та 1 червня 2015 року.

Враховуючи вказані норми права, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог у період починаючи з 28.06.2016 року слід відмовити відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», стст.11,17,69-71,94,99,122,160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про спонукання відновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: О.Є. Жукова

16.02.2017 .