Справа № 803/1824/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року № 876/628/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора «Центру надання адміністративних послуг в Луцькому районі» Луцької районної державної адміністрації Волинської області ОСОБА_2, третя особа: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агропродторг» про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Державного реєстратора «Центру надання адміністративних послуг в Луцькому районі» Луцької РДА Волинської області ОСОБА_2, в якому просив: 1) визнати протиправним рішення відповідача по державній реєстрації нової редакції статуту ТзОВ «Агропродторг», затвердженої рішенням зборів учасників від 21 січня 2016 року; 2) зобовязати відповідача скасувати державну реєстрацію нової редакції статуту ТзОВ «Агропродторг», затвердженої рішенням зборів учасників від 21 січня 2016 року.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 року відмовлено у відкритті провадження в справі за вищезгаданим позовом, на підставі ч.1 ч.1 ст.109 КАС України, у звязку з необхідністю розгляду даної справи в порядку господарського судочинства.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 16.12.2016 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що відповідачем у справі є субєкт владних повноважень, який у спірних правовідносинах виконує владні управлінські функції. Предметом спору є оскарження рішення такого субєкта владних повноважень, а не захист корпоративних прав. Тому, на думку апелянта, заявлений адміністративний позов підлягає розгляду саме в суді адміністративної юрисдикції.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 16.12.2016 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Третя особа по справі СГТзОВ «Агропродторг» подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити.

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки такий спір не є публічно-правовим, а виникає з корпоративних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 6 КАС України гарантовано право особи (крім субєкта владних повноважень) в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо ця особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Субєкт же владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду лише у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Відповідач це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Із вищенаведених правових норм є очевидним висновок про те, що особа, яка не є субєктом владних повноважень, не обмежена у праві на звернення до адміністративного суду із вимогами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо вважає, що субєкт владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій порушив її права, свободи або інтереси.

При розгляді адміністративної справи обовязковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як субєкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Тобто, спір із суб'єктом владних повноважень буде належати до публічно-правового спору за умови коли такий суб'єкт (відповідач у справі) при вчиненні (прийнятті) оспорених рішення (дії, бездіяльності) діяв при виконанні владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Із матеріалів адміністративної справи та змісту адміністративного позову видно, що у заявленому позові позивач ОСОБА_1 оскаржує рішення відповідача Державного реєстратора «Центру надання адміністративних послуг в Луцькому районі» Луцької РДА Волинської області щодо державної реєстрації нової редакції статуту ТзОВ «Агропродторг», яке було прийнято відповідачем, як субєктом владних повноважень, при здійсненні владних управлінських функцій, визначених законодавством.

Предметом даного спору не являється питання щодо корпоративних прав позивача, в тому числі як учасника Товариства. Даний спір не має за мету вирішення корпоративних правовідносин між позивачем і ТзОВ «Агропродторг», а відповідач по справі Державний реєстратор не являється учасником корпоративних правовідносин.

У заявленому позові позивач оспорює правомірність рішення відповідача, як субєкта владних повноважень. Обгрунтовується позов порушенням відповідачем вимог законодавства, зокрема порядку проведення державної реєстрації, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Таким чином, вищенаведених норм законодавства і фактичних обставин справи суд першої інстанції не врахував і при цьому зробив помилковий висновок про те, що спір є не публічно-правовим, а господарським.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржена ухвалу суду першої інстанції від 16.12.2016 року про відмову у відкритті провадження у справі винесена за результатами неповного зясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, а тому оскаржену ухвалу суду слід скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду, зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора «Центру надання адміністративних послуг в Луцькому районі» Луцької районної державної адміністрації Волинської області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2017 року.