Справа № 577/4025/16-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 р.Справа № 577/4025/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.09.2016 по справі № 577/4025/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради

про зобов'язання провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2012-2015 роки,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.09.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1А.) до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради (далі відповідач) про зобов'язання провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2012-2015 роки залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.09.2016 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що залишаючи без розгляду адміністративний позов про перерахунок щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2012-2015 роки, суд першої інстанції порушив права позивача, встановлені ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993. При цьому, позивач вважає, що суд першої інстанції мав процесуальну можливість в силу положень ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не застосовувати негативні наслідки пропуску строку з метою сприяння особам, які сумлінно відносяться до виконання своїх обовязків, проте які пропустили строки при відсутності їх волі до цього.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися судом.

В апеляційній скарзі позивач просив розгляд справи проводити без його участі.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 196 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк на звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради та має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учасник бойових дій. Проте зазначена грошова допомога за 2012-2015 роки була виплачена позивачу не в повному обсязі, у звязку з чим останній 23.08.2016 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок, у задоволенні якої позивачу було відмовлено.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищезазначені приписи, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Фактичною підставою звернення до суду з даним позовом є незгода позивача з розміром виплаченої відповідачем грошової допомоги до 5 травня.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом, необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про порушення його прав на отримання компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати державної пенсії.

Згідно ч.4 ст. 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Колегія суддів зазначає, що отримуючи відповідні виплати, позивач мав можливість дізнатися про порушені права та звернутися до суду за їх захистом протягом встановленого КАС України строку, але позивач звернулася до суду першої інстанції з даним позовом лише 29.09.2016.

Враховуючи наведене, строк на звернення до суду пропущений, оскільки адміністративний позов подано поза межами строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду (ч.4 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

Однак з письмових доказів у справі таких підстав не вбачається. Доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем надано не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дана позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З урахуванням наведеного, можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, що свідчить про неповажність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Будь-яких інших доказів наявності обєктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не повідомлено, а судом в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Оскільки підстави для визнання поважними причин пропуску строку для звернення позивача до суду відсутні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Посилання апелянта на необхідність розгляду справи по суті та відмові в задоволенні позовних вимог в звязку з порушенням строків звернення до суду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду з адміністративним позовом) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, при відсутності поважних причин пропуску такого строку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2016 року по справі № 577/4025/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 17.02.2017