Справа № 816/2371/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2371/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника позивача - Максимчук О.В.,

представника відповідача - Чемериса В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавської обласної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2016 року Полтавська обласна державна адміністрація (далі - Полтавська ОДА, позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР Департаменту ДВС МЮУ, відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53011267 від 01 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що головний державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Медведєв О.В. перевищив свої повноваження відкривши виконавче провадження не за місцем знаходження боржника згідно вимог нового Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, Полтавською ОДА вживаються заходи для виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі №816/319/16. Так, 01.11.2016 було проведено засідання Обласної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (протокол №3 від 01.11.2016), на якому повторно розглянуто питання видачі довідки ОСОБА_4 згідно рішення суду. При розгляді даного питання комісією вирішено звернутися до Полтавського окружного адміністративного суду за роз'ясненням щодо правильності виконання постанови суду від 27.07.2016, а саме, чи містить рішення суду вказівку на те, що суд зобов'язує Обласну комісію включити в розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження в 1986 році ОСОБА_4 премію. 04.11.2016 Департамент соціального захисту населення Полтавської ОДА звернувся до суду із відповідною заявою про роз'яснення, однак на момент звернення до суду з даним позовом ухвали суду за результатами розгляду заяви про роз'яснення не надходило. Поряд з цим, Обласна комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках та Полтавська ОДА у строк, визначений Типовим положенням "Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886, повторно розглянула питання щодо визначення ОСОБА_4 даних про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 році щодо включення їх у довідку, чим виконала постанову суду від 27.07.2016.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог Полтавської ОДА заперечував, посилаючись на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження №53011267 від 01.12.2016 винесено головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Медведєвим О.В. правомірно з дотриманням положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, Законів України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та "Про виконавче провадження". Викладені у позові доводи Полтавської ОДА щодо самостійного виконання рішення боржником ніяким чином не впливають на питання законності чи незаконності оскаржуваної постанови, а за наявності підтверджуючих документів можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у матеріалах справи мається заява останнього, у якій він підтримує позицію відповідача та просить суд провести розгляд даної справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі №816/319/16 (а.с. 86-90) адміністративний позов ОСОБА_4 до Обласної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, Полтавської ОДА, Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Обласної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках від 07.05.2014, зазначене у протоколі №12, та від 10.09.2015, зазначене у протоколі №4, у частині погодження проекту розрахунку про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження стосовно ОСОБА_4 щодо невизначення та невключення в довідки від 07.05.2014 №46/12 та від 10.09.2015 №10-13/97/4 преміювання за роботу в зоні ЧАЕС відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7. Визнано протиправними та скасовано рішення Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках щодо ОСОБА_4 від 04.12.2014 (протокол №15) та від 26.11.2015 (протокол №26). Зобов'язано Обласну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках та Полтавську ОДА у строк, визначений Типовим положенням "Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886, повторно розглянути питання щодо визначення ОСОБА_4 даних про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 році та включеннях їх у довідку, а саме: преміювання за роботу в зоні ЧАЕС відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі №816/319/16 набрала законної сили 30.08.2016.

Для примусового виконання вказаної постанови Полтавським окружним адміністративним судом 04.11.2016 видано виконавчий лист у справі №816/319/16 (а.с. 65-66).

25.11.2016 за вх.№36770-0-33-16 відповідальним підрозділом зареєстровано заяву ОСОБА_4 від 14.11.2016 про прийняття до виконання виконавчого листа у адміністративній справі №816/319/16, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 04.11.2016 (а.с. 62-64). До своєї заяви ОСОБА_4 додав оригінал виконавчого листа у справі 816/319/16, копію паспорту, копію посвідчення інваліда війни, копію поштового конверту з датою відправлення рекомендованого листа з Полтавського окружного адміністративного суду, копію заяви від 13.09.2016 до голови Полтавської ОДА про повторний перегляд справи в Обласній комісії згідно рішення суду, копію відповіді Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА (а.с. 65-76).

30.11.2016 виконавчий лист №816/319/16 від 04.11.2016 переданий до виконання ВПВР Департаменту ДВС МЮУ (а.с. 61).

01.12.2016 головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Медведєвим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53011267 з примусового виконання виконавчого листа №816/319/16 Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 (а.с. 79-80). Вказаною постановою боржника - Полтавську ОДА зобов'язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 6400,00 грн.

Листом від 01.12.2016 за вих.№53011267/16 Полтавську ОДА та ОСОБА_4 повідомлено про винесення головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Медведєвим О.В. постанови про відкриття виконавчого провадження №53011267 від 01.12.2016 (а.с. 77-78). Зазначений лист Полтавська ОДА отримала 12.12.2016 (а.с. 10).

Не погоджуючись з вказаною постановою, Полтавська ОДА, з дотриманням десятиденного строку, звернулася до суду з позовом про визнання постанови незаконною та її скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог Полтавської ОДА, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно з частинами першою та третьою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Особливості підвідомчості виконавчих проваджень органам державної виконавчої служби та утворення виконавчих груп визначає стаття 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно вказаної статті за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

У разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого.

У разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого.

Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

За приписами статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Як слідує з матеріалів справи, боржником у виконавчому провадженні №53011267, відкритому спірною постановою від 01.12.2016 з примусового виконання виконавчого листа №816/319/16 Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 про зобов'язання Обласну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках та Полтавську ОДА у строк, визначений Типовим положенням "Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886, повторно розглянути питання щодо визначення ОСОБА_4 даних про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 році та включеннях їх у довідку, а саме: преміювання за роботу в зоні ЧАЕС відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, є Полтавська ОДА, місцезнаходження якої: м. Полтава, вул. Жовтнева (Соборності), 45 (а.с. 79-80).

Отже, з огляду на положення статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії відносно боржника Полтавської ОДА мали провадитися державним виконавцем органу державної виконавчої служби, до функцій якого територіально відноситься вчинення таких виконавчих дій, тобто державним виконавцем за місцезнаходженням Полтавської ОДА.

Натомість, в спірному випадку виконавче провадження №53011267 з примусового виконання виконавчого листа №816/319/16 було відкрите головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Медведєвим О.В. з порушенням приписів статей 24 та 25 Закону України "Про виконавче провадження" щодо територіальної підвідомчості виконавчого провадження органу державної виконавчої служби.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на те, що при відкритті виконавчого провадження №53011267 та винесенні спірної постанови головний державний виконавець, зокрема, керувався положеннями пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), відповідно до якого Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що вказана Інструкція має рекомендаційний характер та меншу юридичну силу, ніж норми нового Закону України "Про виконавче провадження", які не містять приписів щодо підвідомчості ВПВР Департаменту ДВС МЮУ рішень, боржниками за якими є обласні державні адміністрації та навпаки, чітко визначають, що виконавчі дії мають провадитися державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні спірної постанови про відкриття виконавчого провадження головний державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮУ діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а отже позовні вимоги Полтавської ОДА є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, зважаючи на те, що оскаржувана постанова є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53011267 від 01.12.2016 і визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавської обласної державної адміністрації задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження №53011267 від 01 грудня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судові витрати, понесені Полтавською обласною державною адміністрацією у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову в повному обсязі складено 20 лютого 2017 року.

Суддя С.О. Удовіченко