Справа № 823/1822/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року справа № 823/1822/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого-судді Орленко В.І., суддів Мишенка В.В., Гаврилюка В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, скасування розрахунку плати за проїзд,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка", в якому просить:

- визнати протиправними дії управління Укртрансбезпеки в Одеській області по нарахуванню 05.10.2016 плати за проїзд автомобіля КАМАЗ, д.н.з НОМЕР_1, який належить ТОВ "Сільгосптехніка";

- скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту державного інспектора управління Укртрансбезпеки в Одеській області №20560 від 05.10.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів в сумі 263,25 євро.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не погоджується з результатами зважування, оскільки згідно товарно-транспортної накладної, виписаної ТОВ «Сільгосптехніка» від 05.10.2016, після завантаження автомобіля пшеницею, його повна маса складала 39000,00 кг, а при контрольному зважуванні згідно довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.10.2016, повна маса складає 39,68 т, тобто на 680 кг більше, у зв'язку з цим водієм ОСОБА_1 було заявлено клопотання про надання документів, які б засвідчували проведення періодичної перевірки засобу вимірювальної техніки, однак вказані документи позивачу не були надані.

Позивач вважає, що оскаржуваний розрахунок плати за проїзд був складений з порушенням вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, а саме: на вимогу водія спеціаліст, який проводив зважування транспортного засобу не пред'явив документи про проведення періодичної повірки вагів та не надав жодної інформації про використовувані ваги. Не зважаючи на встановлений факт перевищення вагових параметрів автомобіль КАМАЗ був відпущений, а не затриманий як цього вимагають положення пунктів 21-22 вищезгаданого Порядку. Таким чином, відсутнє підтвердження здійснення у законний спосіб усього комплексу дій посадовою особою відповідача при зважуванні вантажу.

Позивач вважає, що розрахунок плати за проїзд проведений на підставі недостовірних показників зважування, а тому є протиправним і таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

З огляду на те, що неправильно визначена повна вага транспортного засобу з вантажем, не вірно визначено навантаження на осі автомобіля.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В письмових запереченнях відповідач зазначає, у зв'язку з виявлення факту перевантаження транспортного засобу, посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області складений акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 20560 від 05.10.2016 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 20560 від 05.10.2016, в якому визначено плату за проїзд у розмірі 263,25 євро.

При здійсненні перевезень повна маса транспортного засобу може бути в межах норми, але через неправильне розміщення вантажу навантаження на осі може бути з перевищенням допустимих осьових навантажень, що і було встановлено під час здійснення зважування.

Ваги, якими здійснювалось зважування, мають свідоцтво про повірку, яке дійсне до 23 серпня 2017 року. Зазначення даних про ваги, якими здійснюється зважування не передбачене ні в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, ні в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Щодо посилань позивача на недопустимість відпуску транспортного засобу до проведення оплати, відповідач зазначає, що по-перше, внесення плати за проїзд проводиться протягом 30 днів, по-друге, відсутня можливість тримати вказані транспортні засоби на дорозі.

У судовому засіданні 23 січня 2017 року представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

23 січня 2017 року на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.10.2016 на ділянці автодороги М-05 «Київ - Одеса» км 450 - 500 посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом - КАМАЗ / ГКБ, днз НОМЕР_1 / НОМЕР_2, що належить ТОВ «Сільгосптехніка». Під час перевірки встановлено: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними органами у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

За результатами зважування вказаного транспортного засобу посадовою особою відповідача складено:

- акт серія АПВ №20560 від 05.10.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, де зазначено фактична повна маса 39,68 т., фактична маса осьового навантаження: на 1 вісь - 4,58 т, на 2 вісь - 17,66 т, на 3 вісь - 9,14 т, на 4 вісь - 8,30 т; відстань між осями: 4,2 м - 1,3 м - 4,6 м - 5,2 м;

- довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.10.2016;

- розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 05.10.2016 №20560 із зазначенням перевищення нормативів, в якому зазначається: пройдена відстань - 325 км, навантаження на здвоєну вісь - 17,66 т (перевищено на 1,66 т (10,38 %)), плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів - 263,25 євро.

Позивач, не погоджуюсь із зазначеними розрахунком плати за проїзд, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акта від 05.10.2016 №20560.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспорті засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 2 Порядку № 879, терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- великовагові та великогабаритні транспорті засоби - транспорті засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Відповідно до п. 16 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Пунктом 18 Порядку № 879 встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м (п. 30 Порядку №879).

Рух транспортних засобів та їх складів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абз. 1 п. 28 Порядку № 879).

Відповідно до п. 30 Порядку № 879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Вирішуючи спір, з огляду н аргументацію позивача, суд враховує, що згідно з п. 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Тобто, виходячи зі змісту вказаних положень, габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнанні, яке повинно бути перебувати у робочому стані, а також в установленому порядку пройшло метрологічну атестацію з його подальшим клеймуванням та повинно мати відповідний сертифікат.

Суд критично ставиться до доводів позивача про технічну несправність вагового комплексу, оскільки вони спростовуються наданими відповідачем матеріалами. Відповідно до пояснень відповідача, зважування транспортного засобу КАМАЗ 5320, днз НОМЕР_1, та причіпу, здійснювалося за допомогою ваг пересувних автомобільних типу CHEKLODE FREEWEIGT зав. № 008236; виробник «CENTRAL WEIGHING», Англія. Остання повірка ваг була здійснена 23.08.2016, що підтверджується підписом і відтиском повірочного клейма державного повірителя по експлуатації ваг та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/4755 від 23.08.2016. Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки свідчить, що цей засіб може використовуватись до 23 серпня 2017 року.

Що стосується доводів позовної заяви про те, що в матеріалах справи відсутні докази, що пересувний пункт був обладнаний саме такими вагами як зазначено у свідоцтві про повірку засобу вимірювальної техніки, то слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено обов'язковість зазначати в квитанції та інших документах тип вагів, на яких здійснювалось зважування транспортного засобу. Суд також враховує, що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю складається за затвердженою формою, про що зазначено вище і не містить графи, яка б визначала марку, модель та заводський номер вимірювально-зважувального обладнання тощо.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки КАМАЗ 5320, днз НОМЕР_1, та причіпу, що належить ТОВ «Сільгосптехніка», здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.

Стосовно посилань позивача, що в товарно-транспортній накладній від 05.10.2016 серія 12ААЕ №076227 зазначено вагу брутто вантажу (38840 т), оскільки даний документ не може вважатися беззаперечним доказом того, що нормативно встановлене навантаження на осі транспортного засобу було дотримано. Отже, посилання позивача на відомості про кількість, об'єм та масу товару, що перевозився, не може бути доказом на підтвердження позовних вимог. Суд звертає увагу на те, що під час перевірки не досліджувалась кількість товару по накладних і його вага, а проводилось зважування транспортного засобу разом із завантаженим товаром в цілому без розвантажування.

Позивач також зазначає, що транспортний засіб КАМАЗ 5320, днз НОМЕР_1, продовжив рух без внесення плати за проїзд, що забороняється згідно вимог п. 21 Порядку №879. Суд наголошує, що вказана обставина ніяким чином не впливає на спростування факту вчинення позивачем правопорушення.

В розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 05.10.2016 №20560, зазначено, що позивачем було перевищено нормативи вагових параметрів на здвоєну вісь на 1,66 тон (17,66 тон замість 16,00 тон), що становить 10,38 %.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879 у разі перевищення хоча б одного вагового параметру від 10 до 40 відсотків, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу визначається у потрійному розмірі.

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів становить 0,270 євро/км, а відповідно, сума нарахованої на підставі вказаного розрахунку плати - 263,25 Євро (325 км х 0,270 (розмір плати за 1 км) х 3 (коефіцієнт збільшення плати за проїзд)).

Відповідно до норм чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері дорожнього руху, відповідальність за правильне розташування, розміщення та закріплення вантажу несе вантажоперевізник. Саме він зобов'язаний враховувати всі властивості вантажу та технічні характеристики транспортного засобу з метою недопущення порушення правил дорожнього руху та безпеки на транспорті.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановленими у судовому засіданні обставинами підтверджується, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 05.10.2016 №20560 складений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.І. Орленко

Судді В.В. Мишенко

В.О. Гаврилюк