Справа № 337/202/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - Касаткіної О.О.

представника третьої особи - Малій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Касаткіної Олени Олександрівни, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 13.01.2017р. поліцейським Касаткіною О.О. винесена постанова АР №748071 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. за те, що він нібито порушив п.15.9г. ПДР, а саме, здійснив зупинку ближче 10 м. від нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1, не пов'язану з наданням переваги у русі пішоходу. Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху, здійснив зупинку вимушено, щоб пропустити пішохода, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності складу даного правопорушення поліцейськими не зібрано.

Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову АР №748071 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що в зазначений день керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1, рухався по вул.Лахтінська в м.Запоріжжя. Перед нерегульованим пішохідним переходом він здійснив короткочасну вимушену зупинку, оскільки помітив пішохода, який намагався перейди дорогу зліва-направо, але в якийсь момент пішохід передумав, а він продовжив рух. Поліцейські на місці порушення його не зупиняли, заміри не здійснювали, місце порушення не зафіксували. Він був зупинений після того, як повернув з вул..Лахтінська на пр..Юбілейний. Ніяких доказів вчинення ним порушення Правил дорожнього руху поліцейські не надали, постанова про накладання адміністративного стягнення є суб'єктивною думкою поліцейського. Він заперечував свою винуватість, надав поліцейським свої письмові пояснення, але при винесенні постанови поліцейські їх не врахували. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідачка Касаткіна О.О. в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, 13.01.2017р. вона здійснювала патрулювання в складі екіпажу з ОСОБА_5 та в момент руху по вул..Лахтінська м.Запоріжжя вони помітили автомобіль «Volkswagen Passat», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, як потім з'ясувалось, під керуванням водія ОСОБА_1, який в порушення п.15.9г Правил дорожнього руху здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1, не пов'язану з наданням переваги у русі. Ніякого пішохода в районі зупинки автомобіля позивача не було. Місце і факт порушення було зафіксовано тільки відеорегістратором їх патрульного автомобіля. З метою фіксування правопорушення та винесення постанови вони повернули праворуч і в той час, коли її напарник вийшов з патрульного автомобіля, автомобіль ОСОБА_1 почав рух в бік пр..Юбілений. Вони продовжили рух за автомобілем позивача, який повернув з вул..Лахтінська на пр..Юбілейний і здійснив зупинку на паркувальному майданчику біля торгівельних кіосків в районі зупинки громадського транспорту. Під час бесіди позивач та його дружина, яка знаходилась на пасажирському сидінні, поводились агресивно, звинувачували поліцейських в неправомірних діях, свою винуватість водій заперечував і дійсно надавав письмові пояснення, які долучені до адміністративного матеріалу. Але з урахуванням усіх обставин справи вони прийшли до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення і законність винесення постанови про накладання адміністративного стягнення на позивача. Відповідно до норм діючого законодавства постанова була винесена на місці вчинення правопорушення, позивачу роз'яснені його процесуальні права, суть правопорушення, після винесення постанови вручена її копія. Вважає, що підстав для скасування постанови немає. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи УПП м.Запоріжжя ДПП Малій О.М. в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що під час винесення постанови поліцейський діяв відповідно до Закону, ніяких порушень в його діях не було, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який є доказом у даній справі. Доводи позивача є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що 13.01.2017р. інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Касаткіною О.О. винесена постанова АР №748071, згідно з якою позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП до штрафу в розмірі 255,00грн.

Згідно вказаної постанови суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення полягає в тому, що він 13.01.2017р. в 16.03год., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1, в м.Запоріжжя по вул.Лахтінська, в порушення п.15.9г ПДР здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1, не пов'язану з наданням переваги у русі.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, тощо.

Відповідно до п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п.15.9г ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 метрів від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до п.18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Дорожній знак 5.35.1 "Пішохідний перехід" встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозаписучи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.222,258,283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції з винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про законність дій відповідача щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. і безпідставність його позовних вимог.

При цьому, суд виходить з того, що позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, через те, що здійснив вимушену зупинку, пропускаючи пішохода. Також вказав на відсутність у поліцейських відповідних доказів.

Суд не погоджується з цими доводами позивача ОСОБА_1, оскільки вони об'єктивно спростовуються відеозаписом з відеорегістратора, встановленого в поліцейському патрульному автомобілі, який був наданий суду представником третьої особи, і, за згодою сторін, частково відтворений під час судового засідання.

Так, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що в 16.03год 13.01.2017р. на вул..Лахтінська м.Запоріжжя поліцейськими виявлений автомобіль чорного кольору «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1, який здійснив зупинку в районі дії дорожнього знаку 5.35.1 (нерегульований пішохідний перехід). При цьому, зупинка здійснена ближче 10 метрів до цього пішохідного переходу без будь-яких достатніх для цього законних підстав, зокрема, надання переваги в русі пішоходу, який переходить дорогу. На відеозаписі в межах обзору району знаходження даного пішохідного переходу не вбачається жодної особи, яка б здійснювала перехід проїзної частини або мала би намір це здійснити, у зв'язку з чим би позивач, дотримуючись вимог Правил дорожнього руху, вимушений був зупинитися. Стан, в якому знаходиться автомобіль позивача, не свідчить про те, що зупинка була короткочасною та вимушеною. Жодних обставин, які б свідчили про вимушеність зупинки позивача ближче 10 метрів до даного пішохідного переходу, на даному відеозаписі не зафіксовано.

Вищезазначений відеозапис суд вважає належним та допустимим доказом, який наданий представником третьої особи на підтвердження обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Виходячи із фактичних обставин подій, які зафіксовані на зазначеному відеозаписі, пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні, відповідно до яких він не заперечував сам факт зупинки в зазначений час та місці, у суду не виникає сумнівів в достовірності та об'єктивності даного відеозапису. У зв'язку з цим суд приймає його за основу при постановленні даного судового рішення.

Також суд враховує, що позивач, заперечуючи проти порушення ним Правил дорожнього руху, не надав суду жодних відповідних доказів, як того вимагає ч.1 ст.71 КАС України. В той час, як відповідачем на підставі ч.2 ст.71 КАС України належним чином доведено правомірність винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Таким чином, оцінивши фактичні обставини справи та докази, що їх підтверджують, суд вважає доведеним факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме порушення правил зупинку, зокрема п.15.9г ПДР.

Суд вважає доведеним, що на момент прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача були усі підстави вважати, що 13.01.2017р. ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, що він є винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Обставини, за яких виключалась адміністративна відповідальність були відсутні. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. було накладено в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП. Підстав вважати, що таке стягнення не відповідає вимогам ст.33 КУпАП, немає.

Отже, відповідач при винесенні постанови щодо позивача дотримався вимог ст.245,251,252,280 КУпАП, відповідно до яких провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобов'язаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і об'єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів. Тобто відповідач діяв в межах повноважень, у спосіб та в порядку, що визначені Конституцією та законами України, підстав вважати винесену ним постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, у суду немає.

Відносно позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності суд вважає необхідним зазначити, що така вимога є незаконною, оскільки дії суб'єкта владних повноважень є такими, які порушують права і свободи особи, якщо відповідні дії не повинні вчинятись таким суб'єктом щодо цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

П.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП (в редакції, чинній на час прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення) органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Отже, наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача - лейтенанта поліції Касаткіної О.О., як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.122 КУпАП, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

При цьому, вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб'єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення. Самі по собі дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності, пов'язані із розглядом справи про адміністративне правопорушення, складанням відповідної постанови, не можуть бути визнані протиправними.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,122,245,251,252,258,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Касаткіної Олени Олександрівни, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20.02.2017р.

Суддя Н.А.Мурашова

16.02.2017