Справа № 740/4256/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/4256/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Лисенко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому, з урахуванням уточнених вимог просить:

- визнати неправомірним дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у проведені перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 01.12.2015, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) та постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 ( в редакції, чинній на час призначення пенсії), у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015, як непрацюючому державному службовцю у розмірі 89 % від заробітної плати державного службовця на відповідній посаді, з урахуванням довідки про заробітну плату №8956/Н/25-13-05-032 від 01.12.2015;

- зобов'язати відповідача під час перерахунку пенсії врахувати у складі визначеного для перерахунку заробітку (4626,62 грн.) в повному обсязі розмір скоригованих надбавок, премій а також сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, що ввійшли до складу заробітку, з якого обчислено пенсію на виконання постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.04.2015 у справі 740/1071/15-а.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Ніжинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з грудня 2010 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 89% від заробітної плати.

08 листопада 2016 року позивач звернулась до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії за віком, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату.

Листом №4935/03-12 від 09.11.2016 Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з цим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позову, прийшов до висновку про правомірність та обґрунтованість дій відповідача, з огляду на те, що норми закону відповідно до яких позивач просила здійснити перерахунок пенсії, а саме статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 втратили чинність, тоді як Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015, що діє з 01.05.2016 не передбачає перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку з підвищенням окладів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У зв'язку з набуттям чинності 1 травня 2016 року Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII положення Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII частково втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV. Таким чином, з 1 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» № 889-VIII по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон № 1058-ІV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, з 1 травня 2016 року підстав для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати не вбачається.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до управління пенсійного фонду 08 листопада 2016 року, тобто після набуття чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII, яким було скасовані норми попередньо діючого Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, який регулював пенсійне забезпечення державних службовців, що і стало підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на наявність права на перерахунок пенсії відповідно до норм Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та постанов Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000, №1013 від 09.12.2015, разом з тим, колегія суддів не погоджується з вказаним доводами позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII визначалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865, в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Таким чином, законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013, з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Також, у зв'язку із прийняттям вказаної постанови пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 був виключений, а 5 змінений.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723 не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, Закон України «Про державну службу» №3723 втратив чинність.

Водночас з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу», крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, положення статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону від 02.03.2015№ 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони України №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

Таким чином, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» №889 по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Натомість, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIІI від 10.12.2015, який не містив правової норми щодо визначення порядку і умов перерахунку пенсій державних службовців та, встановлення права особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи дату звернення позивача із відповідною заявою, приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно відмовлено в перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2017 року у справі №686/17709/16-а, від 01 лютого 2017 року у справі №669/641/16-а.

Колегія суддів зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача під час перерахунку пенсії врахувати розмір отриманих нею сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, що ввійшли до складу заробітку, з якого обчислено пенсію позивачу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно довідки №2331/Н/25-13/05-032 від 20.02.2015 до складових заробітної плати позивача були включені інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення та індексація.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.04.2015 у справі 740/1071/15-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області щодо відмови включити до заробітної плати для розрахунку пенсії державного службовця, суму індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_2 у бік збільшення, включивши до суми заробітної плати, яка береться для розрахунку пенсії державного службовця, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати на підставі довідки Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області №2331/Н/25-13/05-032 від 20.02.2015 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_2 у бік збільшення у розмірі 89% від суми заробітку.

Таким чином, відповідно до зазначених судових рішень позивачці відповідно до діючих на той час норм Закону України «Про державну службу» було здійснено перерахунок пенсії державного службовця, з врахуванням в суму заробітної плати, яка береться для розрахунку пенсії державного службовця, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям з урахуванням поданих довідок.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Водночас, колегія суддів наголошує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Посилання апелянта на те, що відповідно до статті 22 Конституції України відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії позивачу приводить до звуження змісту та обсягу її конституційних прав на пенсійне забезпечення не приймається судом до уваги, оскільки саме Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців не відносяться до компетенції відповідача.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Пленум Верховного Суду України №16 від 16 вересня 2016 року, розглянувши подання голови Верховного Суду України про прийняття рішення стосовно звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 дійшов висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для звернення до Конституційного Суду України з таким поданням, з огляду на те, що згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10, 12 розділу ХІ Закону №889-VІІІ) утратив чинність.

За таких обставин, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог позивача та правомірність дій органу пенсійного фонду, з огляду на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 22 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.