Справа № 804/7863/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 листопада 2016 року Справа №804/7863/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., розглянувши у місті Дніпро матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривий Ріг про визнання дій неправомірними, скасування постанови та акту, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривий Ріг із позовними вимогами щодо:

визнання неправомірними дій службових осіб Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у виконавчому провадженні №9810156 за виконавчим листом №2-1399 від 27.05.2008р., виданого Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу в частині передачі квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу;

скасування постанови "Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу" від 11.01.2010р., винесеної головним державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Шматковою Л.В., затвердженої заступником начальника-начальником Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Гаращенко Т.М. по виконавчому провадженню №9810156;

скасування акта "Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу" від 11.01.2010р., винесеного головним державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Шматковою Л.В., затвердженого заступником начальника-начальником Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Гаращенко Т.М. по виконавчому провадженню №9810156.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що звернення ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду із даним позовом мотивоване наступним.

15.09.2001р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 згідно свідоцтва про одруження від 15.09.2001р., виданого Виконавчим комітетом Інгулецької міської ради Інгулецького району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Від спільного шлюбу зазначених осіб 24.07.2002р. народився ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.08.2002 року, виданим Виконавчим комітетом Інгулецької міської ради Інгулецького району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

08.07.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 08.07.2008 року, виданим Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_1 народилася друга дитина - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 18.10.2012 року, виданим Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 разом зі своїми малолітніми дітьми - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 30 від 22.01.2016 року, виданою Криворізькою об'єднаною міською довідково-інформаційною службою «Нова-Ком».

Згідно довідки № 2971 від 25.10.2016 року, яка видана Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради малолітній ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з дня народження, а саме з .24 липня 2002 року.

Також у вищезазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_5.

ОСОБА_5, купив квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 серпня 2001р. (реєстраційне посвідчення від 20.09.2001 року, видане КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»).

У позовній заяві зазначено, що у січні 2016 року ОСОБА_1 отримала з Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - Інгулецький районний сектор у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради про виселення та зняття реєстрації.

Зі змісту отриманих від Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу матеріалів зазначеної позовної заяви ОСОБА_1 з'ясувала наступне.

27 травня 2008 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу ухвалено рішення по цивільній справі № 2-1399/2008 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, яким вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг на загальну суму 237 500, 00 грн.

Інгулецьким відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було відкрите зведене виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-1399, риданого Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

23.09.2009р., 11.11.2009р., 17.12.2009р. вищезазначене нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1) передавалася на реалізацію з відповідною уцінкою та тричі не була реалізована у зв'язку з відсутністю покупців.

11.01.2010р. головним державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Шматковою Л.В. було складено Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Згідно вищезазначеного акту - квартира АДРЕСА_1 була передана ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу.

20.08.2010р. приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Чорна О.С. видала ОСОБА_4 свідоцтво, яким посвідчила право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1788.

07.02.2013р. ОСОБА_4 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та отримав Витяг з Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області за № 331541.

У лютому 2016 року ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулась до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу із позовною заявою до ОСОБА_10, Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ, приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорної О.С, треті особи - Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу, ОСОБА_5 про скасування акту про передачу майна та визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 жовтня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсним акту Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про передачу майна стягувачу ОСОБА_4, що складається з трьох кімнат, розташованих на восьмому поверсі дев'яти поверхового житлового будинку, житловою площею 37,2 кв.м, загальною площею - 64,4 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу було залишено без розгляду.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 складено позовну заяву до Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції з метою оскарження відповідних дій та рішень органу державної виконавчої служби.

За даними УДППЗ "Укрпошта" 10.11.2016р. ОСОБА_1 здійснено відправлення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду даної позовної заяви з додатками.

15.11.2016р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою (ч. 1 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами ч. 1 та ч. 9 ст. 103 Кодексу адміністративного судочинства України - перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Так, частиною 3 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999р. встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби врегульовано ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999р.

Статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження" визначено три групи осіб, які можуть оскаржити до суду рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби. До них належать сторони виконавчого провадження, інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій. Такі ж групи осіб визначено у частині першій статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України .

Відповідно до статті 7 Закону України "Про виконавче провадження", учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, відповідно до частини другої статті 7 цього Закону є поняті, працівники органів внутрішніх справ, органів опіки і піклування, інших органів та установ.

Так, частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" - рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Порядок розгляду адміністративними судами справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби встановлено статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України .

Відповідно до положень ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України - до адміністративного суду із позовною заявою мають право звернутися учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій , якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Водночас, слід зауважити, що ОСОБА_1 не є ні учасником виконавчого провадження, а ні особою, яка залучається до проведення виконавчих дій.

Так, інші особи, які не визначені у статтях 82 Закону України "Про виконавче провадження" та 181 Кодексу адміністративного судочинства України , також можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, однак у загальному порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Зазначену правову позицію викладено Вищим адміністративним судом України у Довідці про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби від 05.04.2012р.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути пред'явлено в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що про вчинення державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції протиправних, на думку позивача, дій в рамках виконавчого провадження №9810156, а також винесення оскаржуваних постанови "Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу" від 11.01.2010р. та акту "Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу" від 11.01.2010р. - ОСОБА_1 дізналася у січні 2016 року.

Натомість, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернулась лише у листопаді 2016 року, тобто, поза межами встановленого Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду за захистом відповідних прав, свобод та інтересів.

Водночас, жодних обставин, які б свідчили про неможливість своєчасного звернення ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даним адміністративним позовом, позивачем не наведено, їх документального підтвердження до суду не надано.

При цьому, суд не вважає необізнаність позивача щодо належності зазначеного спору до розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Інших поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом судом не встановлено.

Слід зауважити, що встановлення обмежених строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Обставини справи свідчать про те, що позивач будучи обізнаним про можливе порушення своїх прав, свобод чи інтересів оскаржуваними рішеннями у встановлений строк звернення до суду не звернулася, доказів обставин, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надала.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

З огляду на сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у зв'язку з відсутністю поважних причин його пропуску.

Враховуючи те, що судом не було знайдено підстав для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 107, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривий Ріг про визнання дій неправомірними, скасування постанови та акту - без розгляду.

Копію ухвали разом із матеріалами позову направити особі, яка звернулась до суду із позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяР.А. Барановський