Справа № 2-а-5921/10
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5921/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.

при секретарі Науменко О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС міста Кіровограда ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду адміністративний позов, яким просить скасувати постанову серії ВА №111746 від 16.03.2010 року. Зазначивши, що відносно нього 16.03.2010 року було складено постанову серії В А № 111746 за порушення п.16.3 Правил дорожнього руху України, якою на нього було накладено штраф у розмірі 425 грн. по ч. 2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування позову зазначив, що 29.03.2010 року о 19 год. 14 хв., керуючи автомобілем «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті проспекту Університетський та вул. Маршала Конєва в м. Кіровограді рухався з невеликою швидкістю на зелений сигнал світлофору, під'їхавши практично до лінії дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія), яка знаходилась перед світлофором, побачив, що сигнал змінився на жовтий без попередження (мигання), щоб не вдаватись до екстреного гальмування та не створювати аварійно-небезпечну ситуацію, та не заважати рухатись іншим транспортним засобам був змушений здійснити швидку зупинку автомобіля, але враховуючи гальмівний шлях автомобіля, автомобіль зупинився заїхавши за стоп-лінію приблизно на 2 метри, що не стало на заваді іншим учасникам дорожнього руху, тобто позивач діяв згідно ПДР України, згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну» та відповідно до закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний вживати всіх можливих заходів до забезпечення безпечних умов для пересування найбільш уразливих учасників дорожнього руху - дітей, інвалідів, велосипедистів і людей похилого віку.

ОСОБА_1 вказав, що постанова про адміністративне правопорушення винесена з порушенням вимог чинного законодавства, дані на які посилається інспектор при складані постанови про адміністративне правопорушення не підтверджуються доказами, оскільки не були встановлені всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Інспектор ДПС ОСОБА_2, який його зупинив, повідомив йому що він перед перехрестям заїхав за світлофорний об'єкт на заборонюючий сигнал світлофора, тобто порушив п. 16.3 ПДР після чого інспектором був відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова по справі про адмністративне правопорушення. Інспектором ДПС були проігноровані пояснення позивача, що він діяв згідно ПДР та його дії були направлені на відвернення загрозливих наслідків для інших учасників дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належних чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Оглянувши матеріали справи встановлено, що надана позивачем копія постанови та протоколу частково не читається, що є істотною неповнотою встановлення обставин проступку, натомість відповідач в судове засідання, не надав оригінали документів, що містяться в матеріалах адміністративного провадження.

Встановлено, що 16.03.2010 року інспектором взводу ДПС міста Кіровограда ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВС № 195411, відповідно до якого ОСОБА_1 микола Володимирович 16.03.2010 року о 13 год. 50 хв., керуючи автомобілем «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті проспекту Університетський та вул. Маршала Конєва в м. Кіровограді здійснив виїзд, за світлофорний об'єкт, на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п. 16.3 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а. с. 5).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії В А № 111746 від 16.03.2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а. с. 3).

Окрім того, встановлено, що відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що він закінчував маневр, а саме - проїзд перехрестя, розпочавши рух на зелене світло світлофора. Про те, що позивач розпочав рух на заборонений сигнал світлофора - доказів відповідачами не надано, ці доводи ґрунтуються лише на припущеннях посадової особи - Інспектора ДПС ОСОБА_2 . Так, відповідно до п.п. 8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, чого було дотримано позивачем.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 безпідставно здійснено посилання на невиконання ним вимог п. 16.3 Правил дорожнього руху України, оскільки фактичними обставинами доведеним є те, що позивач при проїзді регульованого перехрестя діяв згідно ПДР,

Постанова також була винесена в порушення вимог ст. 280 КУпАП, оскільки інспектором ДАІ не з'ясовувались всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про

адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, беручи до уваги твердження позивача ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи вважаю, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем п. 16.3 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки вина позивача жодним чином не підтверджується будь-якими іншими передбаченими законом засобами, доказами та показами і вважає, що інспектором не проведено всебічного, повного та об'єктивного дослідження та зібрання фактичних даних по справі.

Як наслідок, судом не встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач інспектор взводу ДПС м. Кіровограда івашковський ОСОБА_3, яким чином давав оцінку та досліджував обставини на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності та дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 16.03.2010 року серії В А № 111746 підлягає скасуванню та провадження про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП відповідно до ст. 247 ч. 1 слід закрити, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 256, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 7, 99, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС міста Кіровограда ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України задовольнити.

Постанову серії ВА № 111746 від 16.03.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4