Справа № 813/4094/16
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року справа № 813/4094/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Паїк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 до Галицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 до Галицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 р. та рішення про застосування фінансових санкцій №29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій прийняті з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права без повного всебічного та об'єктивного дослідження матеріалів та доказів по справі. Вказує на те, що з грудня 2012 р. по теперішній час позивач перебуває у декретній відпустці, таким чином жодної господарської чи підприємницької діяльності не веде, подає передбачену ПКУ податкову звітність, в якій відображено те, що позивач не отримує жодних доходів від підприємницької діяльності. Також зазначає, що жодного відношення до вказаного в акті перевірки павільйону за адресою АДРЕСА_1, не має, вказаний павільйон не належить позивачу, не перебуває в її власності чи оренді. Вважає рішення Галицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області та Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області №000007400 від 26.08.2016 р. та №29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 р. протиправними та просить скасувати їх.

Представник відповідача 1- Галицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, подав заперечення проти позову, яке мотивоване тим, що в акті перевірки від 11.08.2016 р. №13/182/4000/НОМЕР_1 зафіксовано порушення п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено не ведення обліку товарів за місцем реалізації та зберігання на суму 1491 грн. (не пред'явлені накладні на алкогольні напої) . Таким чином, податкове повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 р. прийняте відповідно до норм чинного законодавства, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 2- Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області - подав заперечення проти позову, яке мотивоване тим, що рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 22.08.2016 р. №29/4000/НОМЕР_1 є правомірним, оскільки позивачем порушено вимоги ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме факт зберігання алкогольних напоїв (пива) на загальну суму 1491 грн. у місці не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку представників сторін , розглянувши подані документи і матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головним управлінням ДФС у Львівській області на підставі направлень на перевірку від 10.08.2016 р. №545 та №546 проведено перевірку торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1, що належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_3.

В результаті проведеної перевірки складено Акт № 13/182/4000/НОМЕР_1 від 11.08.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення вимог ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Відповідно до вказаної норми зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання внесено до Єдиного реєстру". Однак під час перевірки встановлено зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання не внесеному до Єдиного реєстру.

22.08.2016 р. Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято рішення №29/4000/НОМЕР_1 "Про застосування фінансових санкцій" яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

На підставі вище вказаного акту перевірки Галицькою об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області винесено податкове повідомлення- рішення №000007400 від 26.08.2016 р. відповідно до якого до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції на суму 2982, 00 грн.

Не погодившись із вказаними рішеннями фізична особа-підприємець ОСОБА_3 оскаржила рішення відповідача до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 80.7. ст. 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 86.5. ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що перевірка торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 була проведена Головним управлінням ДФС у Львівській області на підставі направлень на перевірку від 10.08.2016 р. №545 та №546, що є у матеріалах справи. Проте, відповідачем не надано суду наказу податкового органу відповідно до якого були видані направлення і з якою метою проводилася вказана перевірка.

Також, відповідно до п. 75.1.3. ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Таким чином, фактична перевірка проводиться лише з питань визначених п. 75.1.3. ст. 75 ПК України, який є вичерпним переліком та розширеному тлумаченню не підлягає.

В даному переліку не передбачено проведення фактичної перевірки з питань зберігання алкогольних напоїв у невстановлених для цього місцях.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій було складено у зв'язку із порушенням ФОП ОСОБА_3 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. № 481/95-ВР, у зв'язку із чим до позивача застосовано санкції у вигляді штрафу в розмірі "зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання не внесеному до Єдиного реєстру, -100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 грн." - 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року N 481/95-ВР, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

При цьому, внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, юду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Одночасно, до заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Згідно ст. 17 даного Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до п. 1.1. Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затв. наказом Державної податкової адміністрації України 28.05.2002 N 251, за реєстр, в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2002 р. за N 670/6958, єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

До Єдиного реєстру вносяться відомості про заявника - ідентифікаційний код (номер), найменування (прізвище, ім'я, по батькові), місцезнаходження або місце проживання (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), серія та номер ліцензії, виданої заявнику на відповідний вид діяльності.

Отже, з наведеного вбачається, що внесення відомостей до єдиного реєстру місць зберігання можливе лише у разі наявності ліцензії на здійснення того чи іншого виду діяльності пов'язаної із спиртом чи алкогольними напоями (виробництво, продаж тощо), а без наявності такої ліцензії у суб'єкта господарювання, неможливо внести відомості до згаданого реєстру.

Так само, рішення про застосування штрафних санкцій за порушення порядку зберігання алкогольних напоїв може прийняти лише орган який видавав ліцензію.

Однак, відповідачем не надано доказів того, що ФОП ОСОБА_3 видано ліцензію на продаж чи виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів, та подана заява останньою на внесення відомостей до єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з грудня 2012 р. по теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, доходів від підприємницької діяльності не отримувала, що підтверджується довідками, виданими податковим органом, зокрема: від 30.12.2013 р. №6881/10/17-10/652, 02.02.2016 р. №834/10/13-50-17-01/51, 12.07.2016 р. №339/10/13-50-17-01/НОМЕР_1, 16.01.2017 р. №190/10/13-50-17-01/496.

Також, в ході судового засідання були допитані свідки, а саме - посадові особи, що здійснювали перевірку торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Вказані свідки зазначили, що провели перевірку торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1, що належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_3, на підставі направлень на перевірку від 10.08.2016 р. №545 та №546, які видані Головним управлінням Держаної фіскальної служби у Львівській області. Зі слів свідків встановлено, що за вказаною адресою була присутня мама ОСОБА_3, проте самої ОСОБА_3 не було. Остання згодом прибула за вказаною адресою. Перевіряючими складено акт відмови суб'єкта підприємницької діяльності -ФОП ОСОБА_3 від підпису акта перевірки від 11.08.2016 р.

Так само, посадовими особами контролюючого органу не встановлено чи дійсно ФОП ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність за вищевказаною адресою, чи перебуває павільйон в оренді чи власності ФОП ОСОБА_3, зокрема не надано витягу з реєстрів прав власності на нерухоме майно, договорів оренди, не встановлено особу власника вказаного павільйону, чи наявна ліцензія на здійснення того чи іншого виду діяльності пов'язаної із спиртом чи алкогольними напоями (виробництво, продаж тощо).

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, до матеріалів справи відповідачем не долучено жодного доказу того, що саме ФОП ОСОБА_3 здійснювала діяльність в павільйоні за адресою АДРЕСА_1, що належить їй чи перебуває в оренді, а також доказів внесення до Єдиного реєстру відомостей на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Отже, податкове повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 р., винесене Галицькою об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області та рішення про застосування фінансових санкцій №29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 р., винесене Головним управлінням ДФС у Львівській області є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №000007400 від 26.08.2016 р., винесене Галицькою об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №29/4000/НОМЕР_1 від 22.08.2016 р., винесене Головним управлінням ДФС у Львівській області.

4. Стягнути з Галицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 551,21 грн.

5. Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 22.02.2017 року.

Суддя Братичак У.В.