Справа № 807/260/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/260/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бруком" до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасуванння рішення про накладення стягнень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бруком" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування рішення про накладення стягнень.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до направлення № 71 на проведення перевірки від 18.02.2016 року та наказу на проведення позапланової перевірки №38-ог від 18.02.2016 року ОСОБА_3 з питань захисту прав споживачів у Одеській області проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів при реалізації нафтопродуктів на АЗС, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бруком» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 175. Підставою проведення перевірки стала скарга споживача ОСОБА_4 (м.Одеса, вул. Заболотного, 23/11) вх. № В-122 від 04.02.2016 року.

В результаті проведеної перевірки ОСОБА_3 був складений Акт № 21/07 від 09.03.2016 року перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів та були відібрані зразки пального для проведення лабораторних досліджень, які були оформлені Актом відбору зразків від 23.02.2016 року № 000118.

Відповідно до Висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби України №119 від 03.03.2016 року, встановлено, що бензин АИ -95-К5-Евро (А-95-Євро5-Е5) встановлено, що детонаційна стійкість: октанове число за дослідним методом: вимоги ДСТУ 4839-2007 (ДСТУ 7687:2015) - не менше 95,0, фактично отримані показники проби - 94,8; фракційний склад: - за температури 100°С випаровується, % (об): вимоги ДСТУ 4839-2007 (ДСТУ 7687:2015) - 46-71, фактично отримані показники проби - 43; об'ємна частка ароматичних вуглеводнів, %, не більше: вимоги ДСТУ 4839-2007 - 35, вимоги ДСТУ 7687:2015 - 42, фактично отримані показники проби - 36,53.

Крім того, в п. 9.3. висновку №119 від 03.03.2016р. вказано, що розбіжність між результатами паралельних вимірювань для детонаційної стійкості (октанового числа) не перевищує 0,2 од. У зв'язку з цим за результатами дослідження зроблено висновок, що проба за визначеними показниками, а саме: детонаційна стійкість (октанове число), фракційний склад, об'ємна частка ароматичних вуглеводнів не відповідає ДСТУ 4839-2007 «Бензини автомобільні підвищеної якості.Технічні умови».Проба за визначеними показниками, а саме: детонаційна стійкість (октанове число) фракційний склад не відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови».

За результатами розгляду справи відповідачем винесена Постанова про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» №10 від 22.03.2016 року, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 232086,00 грн., за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища .

Позивач вважає протиправними та необґрунтованими висновки вказані в акті перевірки та Висновку №119 від 03.03.2016 року, відповідно оскаржувану постанову, винесену на підставі акту перевірки - незаконною, тому просить суд визнати її протиправною та скасувати.

В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до такої та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з мотивів викладених у письмових запереченнях, при цьому пояснивши, що оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи, однак надіслав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Крім цього, суд також зазначає, що згідно протокольної ухвали суду, яка занесена до журналу судових засідань від 25.11.2016 року судом було задоволено клопотання представника відповідача про заміну сторони у справі та замінено первісного відповідача ОСОБА_3 з питань захисту прав споживачів в Одеській області її правонаступником, а саме на Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, на адресу ОСОБА_3 з питань захисту прав споживачів в Одеській області надійшло звернення споживача ОСОБА_4 (м.Одеса, вул. Заболотного, 23/11) вх. № В-122 від 04.02.2016 року щодо реалізації неякісного палива на АЗС ТОВ «Бруком» (м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва,175).

ОСОБА_3 з питань захисту прав споживачів в Одеські області, відповідно до ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» - є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів у сфері захисту прав споживачів.

Під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) органи з питань захисту прав споживачів керуються зокрема Законом України « Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. № 877-V (із змінами та доповненнями).

З метою організації своєї діяльності ОСОБА_3 відповідно до пп. 5.5. п.5 Положення, організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до її компетенції, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду та контролю) у сфері господарської діяльності» вищезазначене звернення було направлено Держспоживінспеції України для отримання згоди на проведення позапланового заходу щодо перевірки субєкта господарювання.

Після отримання згоди від Держспоживінспекції України (вих.№ 01/7-444-2016) згідно направлення на проведення перевірки від 18.02.2016 року №71 та наказу про проведення позапланової перевірки №38-ог від 18.02.2016 року спеціалістами ОСОБА_3 з питань захисту прав споживачів в Одеській області в межах наданих повноважень проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі при реалізації нафтопродуктів на АЗС ТОВ «Бруком», яка розташована за адресою: м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 175.

Перед початком перевірки перевіряючими особами пред'явлені посвідчення та надано представнику за довіреністю ОСОБА_5 копії направлення на проведення перевірки, звернення споживача, яке стало підставою для здійснення цього заходу.

В журналі реєстрації перевірок контролюючих органів зроблено відповідний запис. Під час перевірки було відібрано зразки бензину АИ-95-К5-Євро (А-95-Євро5-Е5) - предмет скарги, для перевірки його якості в акредитованій лабораторії, про що складено акт відбору зразків продукції від 23.02.2016 року №000118 та акт перевірки від 09.03.2016 № 21/07, копії яких наявні в матеріалах даної адміністративної справи.

Як зазначає позивач у позовній заяві та встановлено судом в ході судового розгляду арбітражні зразки бензину, які були залишені на АЗС на відповідальне зберігання були опломбовані та маркіровані.

Проте в порушення недоторканості вказаних зразків до одержання висновків експертизи, ТОВ «Бруком» провело арбітражні випробування вказаних зразків палива, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Так, зокрема у ст. 18 вищевказаного закону чітко зазначено, що у разі незгоди з результатами експертизи (випробування) суб'єкт господарювання має право оскаржити їх у суді. Для проведення повторної експертизи (випробування) використовується контрольний зразок продукції, відібраний відповідно до вимог цього Закону. Суб'єкт господарювання за своєю ініціативою може провести експертизу (випробування) зразка, що залишився в нього, в уповноваженій та/або акредитованій організації. У разі розходження результатів експертизи (випробування), проведених органом державного нагляду (контролю) та суб'єктом господарювання, спір вирішується судом. Витрати, пов'язані з проведенням повторної експертизи (випробування), здійснюються відповідно до закону.

Однак в порушення даної норми, позивач, в даному випадку ТОВ «Бруком» не дочекавшись результатів експертизи, провів свою експертизу із зразка, який був залишений на відповідальне зберігання, а також не надав суду доказів щодо оскарження результатів експертизи до відповідного суду.

За таких обставин, суд не бере до уваги результати проведених арбітражних випробувань арбітражного зразка атестованої випробувальної лабораторії ПАТ «Закарпатнафтопродукт-Мукачево» (паспорт якості №37 від 01.03.2016) оскільки ці випробування були здійснені у порушення п.4.2.7 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 року №271/121, відповідно до якого випробування арбітражних проб здійснюється в лабораторії за згодою і в присутності всіх зацікавлених сторін, які письмово повідомляються про місце і дату проведення арбітражних випробувань їх ініціатором.

Розкриття арбітражних проб здійснюється безпосередньо перед випробуванням і в присутності всіх зацікавлених сторін і оформлюється актом за формою №15-НК. Тільки, у разі якщо будь-яка сторона безпідставно відмовляється від участі в розкритті проби та арбітражних випробуваннях, то випробування проводяться без представників цієї сторони.

Відповідач в даній адміністративній справі, ОСОБА_3 з питань захисту прав споживачів в Одеській області, як зацікавлена сторона, не була належним чином повідомлена про дату і місце проведення арбітражних випробувань їх ініціатором (ТОВ «Бруком»), оскільки доказів про повідомлення відповідача щодо проведення експертизи, позивачем суду не надано.

Стосовно посилання позивача на сертифікат відповідності 1.145.0002131-16, який підтверджує відповідність палива вимогам ДСТУ 7687:2016 суд зазначає наступне.

Так, Паливо, що перевірялося (бензин автомобільний АИ-95-К5-Євро (А-95-Євро5-Е5), виробник ОАО «Мозырский НПЗ», республіка Білорусь, дата виготовлення 17.01.2016) не належить до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні.

Відповідно до вимог п. 6,7,8,9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого ПКМУ від 01.08.2013, кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) та декларацію про відповідність. Обов'язкова наявність сертифікату відповідності на вищезазначене паливо не передбачена діючим законодавством. У зв'язку з чим саме ці документі були предметом перевірки. Крім того, вищезазначений сертифікат відповідності, був відсутній на час перевірки, що не заперечувалось сторонами.

В ході перевірки представником ТОВ «Бруком» ОСОБА_5 були надані копії наступних документів на нафтопродукт, що перевірявся: - паспорт якості №92 від 18.02.2016, згідно якого паливо виготовлено 17.01.2016 року; - декларація про відповідність, що також зазначено в прикінцевих положеннях акту перевірки.

Крім того, відповідно до п.29 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою КМУ від 20.12.1997 № 1442, забороняється приймати нафтопродукти на АЗС, окрім іншого, у разі відсутності серед супровідних документів на нафтопродукти декларації про відповідність.

Також, відповідно до вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», до неякісної та небезпечної продукції, окрім інших, відноситься продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку.

Однак, в ході перевірки було здійснено відбір зразків палива, для перевірки його якості в акредитованій лабораторії, про що складено акт відбору зразків продукції від 23.02.2016 року №000118 і про що також зазначено в акті перевірки від 09.03.2016 року № 21/07.

Згідно результатів випробувань бензин автомобільний АИ-95-К5-Євро (А-95-Євро5-Е5), виробник ОАО «Мозырский НПЗ», республіка Білорусь, не відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007 «Бензини автомобільні підвищеної якості. Технічні умови» - за показниками детонаційна стійкість (октанове число), фракційний склад, об'ємна частка ароматичних вуглеводнів та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» - за показниками детонаційна стійкість (октанове число), фракційний склад висновок №119 від 03.03.2016).

Зазначене також, є порушенням вимог наведеним у додатку 2 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 № 937, а саме:

відповідно до вимог щодо характеристик автомобільного бензину за нормою екологічного класу Євро5:

- показник «Об'ємна частка вуглеводнів ароматичних» повинна бути не більше 35 %, за фактично отриманими показниками - 36,53%;

- показник «Октанове число за дослідним методом» для бензину марки А-95 не менше 95 одиниць, за фактично отриманими показниками - 94,8 одиниць. Відповідно до п.1 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого ПКМУ від 01.08.2013 - цей Технічний регламент встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров'я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами.

Статтею 14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Продукція, щодо якої нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, встановлені вимоги стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, повинна вводитися в обіг та реалізовуватися з додержанням зазначених вимог.

Відповідно до п.11 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою КМУ від 20.12.1997 №1442 забороняється продаж нафтопродуктів, які не відповідають обов'язковим вимогам щодо їх якості та безпечності.

Згідно вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, очищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», до неякісної танебезпечної продукції, окрім інших, відноситься продукція, яка не відповідає обов'язковим вимогам чинних в Україні нормативно-правових актів і нормативних документів щодо її безпеки для життя і здоров'я людини, майна і довкілля.

Відповідно до статей 5-8 вказаного закону України, неякісна та небезпечна продукція вилучається з обігу у порядку, встановленому цим Законом за рахунок власників цієї продукції.

За вказані правопорушення винних у вчинені таких притягують до адміністративної відповідальності відповідальну особу за ч.1 ст. 155 КУпАП та до суб'єкта господарювання п.4 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно п. 4 ст. 23 за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами виявлених порушень та у відповідності до ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_3 було винесено припис №1/10 від 14.03.2016 року ТОВ «Бруком» з вимогою розпорядитися продукцією, згідно з вимогами Закону України «Про вилучення з обігу, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», копія якого міститься в матеріалах справи.

На виконання припису ОСОБА_3, 16.03.2016 року за вх. № 469 отримана інформація від ТОВ «Бруком» про вилучення із реалізації вищезазначеної продукції, що підтверджується накладною на повернення постачальнику №1 від 15.03.2016 та ТТН від 15.03.2016 № В00000735, а також копією відповідного листа, які наявні в матеріалах даної адміністративної справи.

16.03.2016 року спеціалістами ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №00229 на адміністративно-відповідальну особу (керівника регіонального структурного підрозділу) ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст. 155КУпАП.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, жодних заперечень, зауважень щодо виявлених порушень ТОВ «Бруком» не заявляло та не оскаржувало ні в адміністративному, ні в судовому порядку постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд також вважає за необхідне зазначити, що навпаки, представником ТОВ «Бруком» ОСОБА_5 власноруч зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що неякісне паливо вилучено із реалізації та повернуто постачальнику, а отже в даному випадку позивачем по даній адміністративній справі фактично визнано вчинене правопорушення, за яке передбачена відповідальність та накладення відповідних стягнень за вчинені правопорушення згідно вимог ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів».

За встановлені порушення 22.03.2016 року до адміністративно-відповідальної особи ОСОБА_5 застосовані адміністративні санкції у розмірі 170,00 грн. (постанова про адміністративне правопорушення №10 від 22.03.2016) та до суб'єкта господарювання ТОВ «Бруком» адміністративно-господарські стягнення у сумі 232086,00 грн. (постанова про накладання стягнень передбачених ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» №10 від 22.03.2016). Як вбачається із матеріалів справи, в той же день 22.03.2016 року адміністративний штраф сплачено у повному обсязі, що підтверджується копією відповідного документу про сплату штрафу, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до вимого ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити, так як доводи позивача спростовані в судовому засіданні відповідачем в даній справі у викладених запереченнях, а відтак суд приходить до висновку, що відповідач в даному випадку діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бруком" до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасуванння рішення про накладення стягнень відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

СуддяОСОБА_6