Справа № 2а-2544/10
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2010-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року м. Львів 2а-2544/10

2а-2544/10

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ДАІ УМВС України у Чернівецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2010 року серії СЕ № 049014 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 27.01.2010 року інспектором ДПС Новоселицького ВДАІ ОСОБА_3, відносно нього була винесена постанова серії СЕ №049014 у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до винесеної постанови його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог дорожнього знаку .3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та накладено штраф у розмірі 255 грн. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням діючого законодавства та порушенням його прав у звязку з тим, що інспектор при винесенні постанови при складенні протоколу допустив ряд процесуальних порушень, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 Так, інспектор, розглянувши справу безпосередньо на місці скоєння правопорушення та відразу після його скоєння, порушив ст.268 КУпАП, неправомірно обмеживши права ОСОБА_1 користуватися правовою допомогою під час розгляду справи, подавати клопотання, заяви пояснення, тощо. Також, інспектор при розгляді справи порушив порядок визначення розміру адміністративного стягнення та його накладення, оскільки не зясував чи мали місце обставини, які помякшують відповідальність, не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що діяв в стані крайньої необхідності, оскільки рухаючись на вантажному автомобілі марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 по маршруту Кишинів Львів, побачив, що обїзна дорога навколо м. Новоселиця була в непридатному для проїзду стані на ній була сильна ожеледиця, лід дорожніми службами не посипаний, а тому, він, зважаючи на небезпеку своєму життю та життю інших осіб, в тому числі громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які їхали разом з ним у машині, прийняв рішення продовжувати рух навпростець через місто Новоселиця, оскільки іншого шляху обїзду не має. Про зазначене він вказав у поясненнях, наданих в протоколі. Вважає, що його дії не являються адміністративним правопорушенням, оскільки відповідно до ч.1.ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право відступати від вимог Правил дорожнього руху в умовах дії непереборної сили, або коли іншими засобами не можливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян. За таких обставин просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ДАІ УМВС України у Чернівецькій області в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, надав суду заперечення відповідно до яких позовні вимоги не визнає. Так, відповідно до вимог Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111, 27.01.2010 року о 16.15 год. на вул. Леніна у м. Новоселиця інспектором ВДАІ м. Новоселиця ОСОБА_3 був зупинений автомобіль марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 та виявлено, що водій, керуючи транспортним засобом, допустив порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху, не виконавши вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», який у зоні своєї дії забороняє рух усіх вантажних транспортних засобів. Зазначений дорожній знак у м. Новоселиця по вул. Леніна встановлений з дотриманням ДСТУ 4100-2002. Після розяснення причини зупинки, перевірки водійських документів, інспектором Тодорчуком О.І. у відповідності до ст.ст. 222, 254 КУпАП за ознаками ч.1 ст. 122 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 із розясненням йому його прав та обовязків, після чого винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СЕ №049014 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Виходячи із зазначеного, відповідач вважає, що дії працівника УДАІ УМВС у Чернівецькій області були правомірними та такими, що не суперечать законодавству, а позивачем ОСОБА_1 було здійснено адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність. Просив суд у задоволенні позову відмовити, справу розглядати за його відсутності, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.01.2010 року інспектором ДПС Новоселицького ВДАІ ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП (а.с.3). Порушення полягало в тому, що ОСОБА_1, 27.01.2010 року о 16.05 год. на вул. Леніна у м. Новоселиця, керуючи транспортним засобом марки «Вольво» д.н.з. 156 46 КА, не виконав вимоги д.з. 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено». Згідно оскаржуваної постанови, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 255 грн.

Однак, посадовою особою при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення одразу на місці його вчинення, було порушено права позивача передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Однак, вказані вимоги Закону не були враховані посадовою особою при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене, суд вважає, що посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення від 27.01.2010 року серії СІ 010145 та виносила постанову від 27.01.2010 року серії СЕ № 049014 по справі про адміністративне правопорушення порушила норми матеріального і процесуального права.

Крім цього, згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

За цих обставин, суд вважає, що позивач, здійснивши під час керування вантажним автомобілем проїзд на вул. Леніна у м. Новоселиця в порушення вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», діяв у стані крайньої необхідності для відвернення більш значної шкоди у вигляді небезпеки життю та здоровю пасажирів керованого ним автомобіля та інших громадян, а це виключає адміністративну відповідальність останнього. Про наведені обставини підтвердив свідок ОСОБА_4

Враховуючи вище наведене, оглянувши матеріали справи, те, що в матеріалах справи відсутні обєктивні дані, які спростовують наведені позивачем обґрунтування позовних вимог, які дані у судовому засіданні, вважаю, що слід визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС Новоселицького ВДАІ ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 27.01.2010 року серії СЕ № 049014 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити згідно ст. 247 КУпАП в звязку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 104, 128, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 251, 268,293 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС Новоселицького ВДАІ ОСОБА_3 від 27 січня 2010 року серії СЕ № 049014 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з вчиненням дії в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя С.І.Леньо