Справа № 813/4663/16
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року № 813/4663/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника позивача Легуцького І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості,

в с т а н о в и в :

Самбірська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Самбірська ОДПІ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою стягнути з відповідача податкову заборгованість у сумі 1 495,40 грн, яка виникла внаслідок несплати податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від отриманого доходу у вигляді додаткового блага .

Представник позивача Легуцький І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, свого відношення до позову не висловила.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідачем по справі є ОСОБА_2, яка відповідно до актового запису про шлюб №7 від 20.11.1999, змінила прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що підтверджується довідкою Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 04.01.2017 №2/02.2-6-25.

09.02.2015 Самбірською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка громадянки ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за період з 01.01.2014 по 31.12.14.

Згідно до відомостей ЦБД ДРФО ДФС України та інформації, наданої ПАТ «Ідея Банк», відповідач протягом IV кварталу 2014 року отримала дохід у вигляді податкового блага за ознакою доходу « 126», який відповідно до абз. (д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового Кодексу України підлягає включенню до загального місячного оподатковуваного доходу та відображенню в річній декларації про майновий стан і доходи.

ОСОБА_3 податкову декларацію про майновий стан і доходи до Самбірської ОДПІ за 2014 рік не подавала, доходів за 2014 рік не декларувала, податок на доходи фізичних осіб від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2014 рік не сплатила.

За результатами даної перевірки Самбірською ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення № від 08.04.2016 на суму 1325,40 грн., та № від 08.04.2016 на суму 170,00 грн., які відповідачем не оскаржувались.

Як слідує з довідки Самбірської ОДПІ від 21.12.2016 № 9/7/13-31-17-00, податковий борг з податку з доходів фізичних осіб ОСОБА_2 станом на 21.12.2016 становить 1 495,40 грн.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Згідно до статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.

Згідно з підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до абзацу (д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу фізичні особи подають річну податкову декларацію про майновий стан і доходи за місцем своєї податкової адреси у строки, визначені підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу, що дорівнює календарному року.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 ст.49 Податкового кодексу визначено, що податкова декларація для платників податку на доходи фізичних осіб подається до 1 травня року, що настає за звітним.

Податкове зобов'язання щодо податку на дохід фізичних осіб у ОСОБА_2 виникло на підставі доходу, отриманого у вигляді додаткового блага, а саме анулювання (прощення) ПАТ «Ідея Банк» у IV кварталі 2014 році боргу в сумі 10134,30 грн., який підлягав включенню у податкову декларацію за 2014 рік.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності передбачена статтею 120 Податкового кодексу.

У відповідності до пункту 120.1 вказаної статті неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Проведеною Самбірською ОДПІ перевіркою встановлено, що відповідачем у встановлений Податковим кодексом строк декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік не подавалася.

За наслідками встановлено порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства органом доходів і зборів визначено податок на доходи фізичних осіб в сумі 1325,40 грн та накладено штраф в розмірі 170 грн.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу Самбірською ОДПІ вручено відповідачу податкову вимогу від 12.05.2016 № 750-13 на загальну суму податкового боргу 1 495,40 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що податкова заборгованість відповідача становить 1495,40 грн.

Сума податкового зобов'язання ОСОБА_2, є узгодженою та у встановлені строки повністю до бюджету не сплачена.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Ураховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги Самбірської ОДПІ є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до державного бюджету 1 495 (одна тисяча чотириста дев'яносто п'ять) гривень 40 копійок податкового боргу.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.