Справа № 2-а-6085/10
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6085/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді Мохонько В.В.

при секретарі Шрамко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС відділу ДАІ м. Кіровограда УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, по якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 126854 від 22.04.2010 року, посилаючись на те, що 22.04.2010 року він був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, накладанню та стягненню штрафу у розмірі 430 грн. за постановою та протоколом, складеними відповідачем незаконно.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до су^у не з'явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду по справі чи можливий розгляд за його відсутності суду не заявляв та не надавав.

Суд, керуючись статтею 128 КАС України, розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає адміністративний позов позивача про визнання протиправним та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КУпАП України.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 22.04.2010 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 430 грн. відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладання штрафу, з яких вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення п. 16.6. ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так, з копій протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи відповідачем були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній адміністративній справі а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

З пояснень позивача вбачається, що він своє вини у скоєні правопорушення не визнає, оскільки його не вчиняв.

З представлених відповідачем фотографій чітко та ясно вбачається, що позивачем по справі, дійсно, були порушенні ОСОБА_3 дорожнього руху, оскільки на перехресті при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п. 16.6 ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Відповідно до п. 16.6 ОСОБА_3 дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року водій повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофору зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Доводи позивача по справі не усувають факту здійснення правопорушення, відображеного на фотографії, здійсненого за допомогою серійного приладу, з якого були надруковані фотографії події - порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху.

Суд вважає, що дії позивача, що дійсно порушили ПДР України, правильно були кваліфіковані відповідачем по ч. 2 ст. 122 КУпАП України з накладанням адміністративного - стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор ДПС взводу ДПС відділу ДАІ м. Кіровограда УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, допустив повноту і всебічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно дав їм належну оцінки, внаслідок чого зробив висновок про накладання на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності. Відповідно до пунктів 4, 7 наказу МВС України від 13.11.2006 року № 1111 „Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України" № 1111 працівник ДПС зобов'язаний досконало знати ОСОБА_3 дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху, неухильно дотримуватися законності, застосовувати заходів адміністративного впливу до порушників виключно в установленому порядку передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Тобто позивач, як громадянин правової держави (ст. 1 Конституції України) та як учасник дорожнього руху, має право на те, щоб працівники Державтоінспекції при здійсненні щодо нього владних повноважень діяли у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В іншому випадку, дії працівників Державтоінспекції не ґрунтуються на законі, що тягне за собою неминуче скасування наслідків цих дій (протоколу про адміністративне порушення, винесення постанови за таким протоколами та інш.).

У свою чергу, відповідач по справі діяв в межах своєї компетенції, неупереджено, не зловживаючи своїм службовим положенням, відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки позивачем були порушенні ОСОБА_3 дорожнього руху, про що свідчать відповідні фотографії, він має бути притягнутий до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права.

Судове рішення (постанова) є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказамию.

Судове рішення (постанова) по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає залишенню без змін, а адміністративний позов - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-Ю, 12,14,17, 19,122,159,160-163,167,185, 186,254 КАС України, ст. ст. 288, 293 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю відмовити, а постанову від 22 квітня 2010 року, серія ВА № 126854, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 430 грн. залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4