Справа № 826/3190/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 лютого 2017 року письмове провадження № 826/3190/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Тернопільського міського управління юстиції Гринди Ольги Ярославівни

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Женева»,

Публічне акціонерне товариство «Прокредит Банк»

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Державного реєстратора Тернопільського міського управління юстиції Гринди Ольги Ярославівни (далі по тексту - відповідач), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» та Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк» про:

- визнання незаконними дії відповідача щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №13007263 про реєстрацію за ТОВ «Женева» () права власності на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц;

- скасування рішення відповідача індексний №27935705 від 26.01.2016р. 12:09:49 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц за ТОВ «Женева» (), 04053, м. Київ, вул. Артема, 24б;

- скасування запису №13007263 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ТОВ Женева» () на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю дій відповідача щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності та протиправністю прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позовних вимог, відповідно до яких заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувані дії та рішення вчинені та прийнятті правомірно, оскільки рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.10.2015р. в частині позовних вимог про витребування від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Женева» нерухоме майно, а саме приміщення подарункового магазину, загальною площею 124кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1.

Вимоги суду щодо надання належним чином засвідченої копії реєстраційної справи спірного майна відповідач не виконав.

Представник третьої особи - 1 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності вчинених дій та прийнятого рішення, оскільки відповідачем реєстраційні дії були вчинені на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Представник третьої особи - 2 позовні вимоги підтримав, оскільки під час вчинення спірних реєстраційних дій в Єдиному реєстрі заборон був наявний запис про заборону відчуження нерухомого майна загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 26.01.2016р. прийнято рішення №27935705 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц за ТОВ «Женева».

23 січня 2016 року відповідачем вчинено реєстраційний запис №13007263 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ТОВ Женева» () на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями та діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормативним приписом статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Таким законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як визначено абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (станом на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015, № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (станом на момент виникнення спірних правовідносин) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Згідно з п. 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц, яким залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.10.2015р. у справі №607/12654/15-ц за позовом ТОВ «Женева» до ОСОБА_1, третя особа - ТОВ «Даарія Плюс» про витребування майна та визнання права власності на майно, в частині позовних вимог про витребування від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Женева» нерухоме майно, а саме приміщення подарункового магазину, загальною площею 124кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, державним реєстратором Гриндою О.Я. 26.01.2016р. прийнято рішення №27935705 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 за ТОВ «Женева» ().

У той же час, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. на підставі договору іпотеки від 29.04.2008р. №3978 та договору про внесення змін до договору іпотеки від 01.10.2014р. №3877, зареєстровано обтяження №7185930 від 01.10.2014р. 14:32:18 у вигляді заборони на нерухоме майно - приміщення подарункового магазину, загальною площею 124,00кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1. Обтяжувачем є ПАТ «Прокредит Банк».

23 січня 2016 року відповідачем вчинено реєстраційний запис №13007263 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ТОВ Женева» () на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з п. 1 частини 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 (наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно) частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У той же час, суд зазначає, що п.п. 5 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Як вбачається з рішень Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.10.2015р. та Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. у справі №607/12654/15-ц, судами визнано, що ТОВ «Женева» є дійсним власником приміщення подарункового магазину, загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, яке вибуло з його володіння поза його волею, а тому підлягає витребуванню від добросовісного набувача ОСОБА_1

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про правомірність прийняття відповідачем рішення №27935705 від 26.01.2016р. 12:09:49 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 15.01.2016р. №607/12654/15-ц за ТОВ «Женева» та відповідно внесення ним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №13007263 про реєстрацію за ТОВ «Женева» () права власності на нежитлову будівлю загальною площею 124,00кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій