Справа № 821/284/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 р. м. ХерсонСправа № 821/284/17

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Войтович І.І., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №1, Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Київське міське клінічне бюро судово - медичних експертиз про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Міністерство оборони України звернулося з позовом до Херсонської медико-соціальної експертної комісії № 3, Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Київське міське клінічне бюро судово - медичних експертиз, у якому просить: визнати незаконним та скасувати рішення Херсонської міської медико - соціальної експертної комісії №1, в тій частині якою встановлена причина інвалідності ОСОБА_1, яка зазначена в графі 9 Довідки до акта огляду медико - соціальної експертної комісії серія 12ААА №025589 "поранення (контузія) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії"; зобов'язати Херсонську міську медико - соціальну експертну комісію №1 переглянути рішення про встановлення інвалідності ОСОБА_1, яка зазначена в графі 9 Довідки до акта огляду медико - соціальної експертної комісії серія 12ААА №025589 "поранення (контузія) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії".

Вивчивши матеріали позову, суддя вважає, що у відкритті провадження в справі належить відмовити виходячи з наступного.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.1 ч.1 ст.3 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю (ч.2 ст.17 КАС України).

Суд зазначає, що відповідно до п.10 Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 01.03.2013 р. №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, справи про оскарження рішень медико-соціальної експертної комісії, повідомлень медичних установ і актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується здоров'я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК України), або виникають із трудових правовідносин, а вказана комісія, хоча згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, перебуває у віданні Міністерства охорони здоров'я України, проте відповідно до встановленого переліку прав і обов'язків (пункти 11 - 14 Положення) не здійснює владних управлінських функцій, а спір не стосується господарської діяльності юридичних осіб.

За таких обставин, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13.10.2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 28.03.2006 року у справі "Мельник проти України" (п.п. 22, 23).

Передбачене статтею 6 Конвенції право на справедливий суд в контексті формулювання "суду, встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

Враховуючи вищезазначене, заявлений спір не має ознак адміністративної справи, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Також суддя роз'яснює, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускаються.

Керуючись ст.109 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Міністерства оборони України до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 1, Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Київське міське клінічне бюро судово - медичних експертиз про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що даний спір належить вирішувати за правилами цивільного судочинства.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 10.3