Справа № 802/13/17-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2017 р. Справа № 802/13/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Могилів-Подільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у відповідача станом на час звернення до суду існує заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 3221,87 грн. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку не погашена, Могилів-Подільська ОДПІ звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не прибув. Судову кореспонденцію суд направляв відповідачу на адресу місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак до суду повернувся не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення. За таких обставин суд вважає, що відповідач відповідно до ч. 4 ст. 33 та ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною 6 статті 128 КАС України, якщо відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. Як видно із матеріалів справи відповідач являється платником єдиного податку на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування НОМЕР_2 від 08.09.2014 року (а.с. 11).

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг зі сплати єдиного податку в розмірі 3221,87 грн., який ОСОБА_1 не сплачує.

Так, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено акт від 03.04.2015 року №000141/02-27-17/НОМЕР_1, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.04.2015 року та застосовано штрафні санкції на суму 170,00 грн. Також на підставі акту від 28.10.2015 року №618/02-27-17/НОМЕР_1, складеного за результатами перевірки своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб, прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 28.10.2015 року та застосовано штрафні санкції в розмірі 1218, 00 грн.

Таким чином податковий борг відповідача зі сплати єдиного податку складає 3221,87 грн., в тому числі основний платіж -1833,87 грн., штрафні санкції - 1388,00 грн., який підтверджується даними інтегрованої картки платника, довідкою про суми податкового боргу (а.с.7-8, 15).

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобов'язаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки.

Обов'язок сплати податків платником податків передбачений і підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті16 ПК України, відповідно до якого платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 291.3 статті 291 глави 1 розділу 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

У відповідності до пункту 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно із п. 293.2 ст. 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 2 статті 291.4 ПК України, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Згідно з частиною 2 пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку другої - четвертої груп є календарний квартал. Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно до пункту 296.3 статті 296 ПК України платники єдиного податку другої-четвертої груп подають до органу державної податкової служби податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Статтею 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність згідно цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

У відповідності до вимог статті 59 ПК України, а також з метою погашення податкового боргу відповідачу виставлено податкову вимогу форми "Ф" №104-17 від 23.03.2015 року (а.с.13).

Таким чином, оскільки узгоджені грошові зобов'язання відповідача зі сплати єдиного податку на час розгляду справи залишаються непогашеними і доказів сплати боргу в сумі 3221,87 грн. суду не надано, такий борг підлягає стягненню на підставі судового рішення.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та з урахуванням того, що на день розгляду справи відповідач податковий борг, який підтверджується матеріалами справи, не сплатив, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною 4 статті 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1) заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 3221 (три тисячі двісті двадцять одна) гривня 87 (вісімдесят сім) копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Бошкова Юлія Миколаївна

З оригіналом згідно: суддя: секретар: