Справа № 816/2199/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2199/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представника позивача - Морозової Т.Г.,

представника відповідача - Яловець М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремінь - Експерт" до Управління Державної служби України з питань праці у Полтавській області про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кремінь - Експерт" (надалі також - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби України з питань праці у Полтавській області (надалі також - відповідач) про скасування постанов №16-03-214/1025-231 та №16-03-214/1025-232 від 21 листопада 2016 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що ОСОБА_3, що працювала у нього юристом, отримувала заробітну плату з розрахунку мінімальної заробітної плати та з таким розміром оплати праці погодилась при прийнятті на займану посаду. Відповідачем також не враховано те, що встановлені порушення інших вимог трудового законодавства, хоч і фактично позивачем і допущені, однак не призвели до завдання шкоди таким працівникам, а навпаки здійснені на їх користь, у зв'язку з чим вважає спірні постанови необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

У письмових запереченнях вказав на те, що під час перевірки виявлено порушення ТОВ «Кремінь-Експерт» статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", а саме: за серпень-вересень 2016 року нарахування заробітної плати юристу Яцусі С.В. проводилось з розрахунку мінімальної заробітної плати, всупереч кваліфікаційним вимогам (міжпосадовим співвідношенням). У зв'язку із чим, керуючись частиною другою статті 265 КЗпП спірною постановою правомірно накладено на позивача штраф у розмірі 14500 грн. Також, позивачем порушено інші вимоги трудового законодавства, а саме: не подано повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу технічного директора ОСОБА_4 з 01.07.2016; порушення строку виплати заробітної плати за час щорічної відпустки працівнику ОСОБА_5; при нарахування тому ж ОСОБА_5 у серпні 2016 року заробітної плати за час щорічної відпустки з розрахункового періоду не виключено святковий день 14 жовтня (День Захисника України). У зв'язку із чим, керуючись частиною другою статті 265 КЗпП спірною постановою правомірно накладено на позивача штраф у розмірі 1450 грн.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

В період з 26.10.2016 по 07.11.2016 заступником начальника відділу - державним інспектором Управління Держпраці у Полтавській області Рогізною Л.М. проведено перевірку додержання ТОВ «Кремінь-Експерт» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 07.11.2016 № 16-20-214/1025 /а.с. 13-26/.

Порядок та підстави проведення перевірки позивачем не оскаржувались.

Під час перевірки виявлено наступні порушення, допущені ТОВ «Кремінь-Експерт»:

- статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", а саме: за серпень-вересень 2016 року нарахування заробітної плати юристу Яцусі С.В. проводилось з розрахунку мінімальної заробітної плати, всупереч кваліфікаційним вимогам (міжпосадовим співвідношенням);

- статті 24 КЗпП щодо неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу технічного директора ОСОБА_4 з 01.07.2016;

- частини 4 статті 115 КЗпП та Закону України «Про відпустки» виплати заробітної плати за час щорічної відпустки працівнику ОСОБА_5 не пізніше ніж за три дні до її початку;

- пункту 7 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 щодо порядку розрахунку виплат, а саме: при нарахування тому ж ОСОБА_5 у серпні 2016 року заробітної плати за час щорічної відпустки з розрахункового періоду не виключено святковий день 14 жовтня (День Захисника України).

07.11.2016 відповідачем винесено припис № 16-03-214/1025-865 про усунення вищевикладених порушень та надано строк до 07 грудня 2016 року для надання письмового підтвердження /а.с.10/.

21.11.2016 начальником Управління Держпраці у Полтавській області ОСОБА_7 видано постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 16-20-214/1025-231, якою на позивача на підставі абзацу четвертого частини 2 статті 265 КЗпП накладено штраф у розмірі 14500 грн та № 16-20-214/1025-232, якою на позивача на підставі абзацу шостого частини 2 статті 265 КЗпП накладено штраф у розмірі 1450 грн /а.с. 11-12/.

Позивач не погодився із вказаними постановами та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 16-20-214/1025-231 від 21.11.2016, якою на позивача на підставі абзацу четвертого частини 2 статті 265 КЗпП накладено штраф у розмірі 14500 грн, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з актом перевірки ТОВ «Кремінь-Експерт» порушено вимоги статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", а саме: за серпень-вересень 2016 року нарахування заробітної плати юристу Яцусі С.В. проводилось з розрахунку мінімальної заробітної плати, всупереч кваліфікаційним вимогам (міжпосадовим співвідношенням).

Відповідно до статті 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

При цьому, згідно з частиною першою статті 95 цього Кодексу мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Відповідно до частини третьої статті 96 КЗпП формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно із статтею 6 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Кваліфікаційні розряди підвищуються насамперед робітникам, які успішно виконують встановлені норми праці і сумлінно ставляться до своїх трудових обов'язків. Право на підвищення розряду мають робітники, які успішно виконують роботи більш високого розряду не менш як три місяці і склали кваліфікаційний екзамен. За грубе порушення технологічної дисципліни та інші серйозні порушення, які спричинили погіршення якості продукції, робітникові може бути знижено кваліфікацію на один розряд. Поновлення розряду провадиться в загальному порядку, але не раніше ніж через три місяці після його зниження.

Посадові оклади службовцям установлює власник або уповноважений ним орган відповідно до посади і кваліфікації працівника. За результатами атестації власник або уповноважений ним орган має право змінювати посадові оклади службовцям у межах затверджених у встановленому порядку мінімальних і максимальних розмірів окладів на відповідній посаді.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії наказу від 29 квітня 2016 року № 1/1-од позивачем затверджено новий штатний розпис з 01.05.2016, відповідно до якого, крім іншого за посадою юриста закріплено посадовий оклад та місячний фонд оплати праці у розмірі 1450 грн /а.с. 80-81/, тобто тарифна сітка не сформована з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Викладене підтверджено також копією наказу від 29 квітня 2016 року № 1-К /а.с. 82/.

При цьому, суд зауважує, що на виконання вимог припису від 07.11.2016 № 16-03-214/1025-865 ТОВ «Кремінь-Експерт» надано відповідачеві листа від 05.12.2016 № 1/12, відповідно до якого, крім іншого, зазначено, що згідно штатного розпису з 01.10.2016 посадовий оклад юриста встановлено з розрахунку 1700 грн на місяць, на підтвердження чого долучено копію такого штатного розпису /а.с. 48-49/.

Виходячи з викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 16-20-214/1025-231 у розмірі 14500 грн.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача про скасування постанови № 16-20-214/1025-232 від 21.11.2016, якою на позивача на підставі абзацу шостого частини 2 статті 265 КЗпП накладено штраф у розмірі 1450 грн, суд виходив з наступного.

Підставою для винесення даної постанови послугувало встановлення порушення позивачем інших вимог трудового законодавства, а саме:

- статті 24 КЗпП щодо неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу технічного директора ОСОБА_4 з 01.07.2016;

- частини 4 статті 115 КЗпП та Закону України «Про відпустки» виплати заробітної плати за час щорічної відпустки працівнику ОСОБА_5 не пізніше ніж за три дні до її початку;

- пункту 7 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 щодо порядку розрахунку виплат, а саме: при нарахування тому ж ОСОБА_5 у серпні 2016 року заробітної плати за час щорічної відпустки з розрахункового періоду не виключено святковий день 14 жовтня (День Захисника України).

Відповідно до абзацу шостого частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Стосовно першого порушення суд вважає за необхідне зауважити на наступне.

Абзацом третім статті 24 КЗпП визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 17.06.2015 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», визначено, що відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановляє: установити, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Так, позивачем на вимогу суду в ході судового розгляду так і не надано відповідного повідомлення разом з доказами його направлення до відповідного контролюючого органу, щодо чого позивачем зауважено про відображення у звітності по єдиному внеску відомостей про початок трудової діяльності такого працівника, що вважає достатнім для належного повідомлення про початок роботи останнього, що судом оцінюється критично, вказаним вище порядком визначено обов'язок роботодавця подати вказане повідомлення до початку роботу працівника, а не за результатами звітування за відпрацьований період. Жодних інших належних та допустимих доказів на спростування встановленого порушення ТОВ "Кремінь-Експерт" суду надано не було.

Натомість відповідачем долучено до матеріалів справи копію листа Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області разом з долученим примірником Інформації щодо страхувальників, у яких у звітності по єдиному внеску відображені дані про початок трудової діяльності працівника та відсутнє повідомлення про прийняття на роботу (липень), відповідно до якої, крім інших, зазначено і ТОВ "Кремінь-Експерт" (п. 146) /а.с. 45-47/.

Стосовно другого порушення, суд зауважує наступне.

Частиною 4 статті 115 КЗпП та пунктом 1 статті 21 Закону України "Про відпустки" встановлено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Так, відповідно до наказу від 28 липня 2016 року № 3-К оцінювачу ОСОБА_5 надано щорічну основну відпустку з 04 серпня 2016 року /а.с. 57/.

Відповідно до відомості №14 виплата заробітної плати здійснена 01 серпня 2016 року, тобто за два дні до початку щорічної відпустки /а.с. 58-59/.

Суд зауважує, що наказ від 28 липня 2016 року № 3-К про надання такої відпустки працівникові виданий позивачем заздалегідь і на підставі графіку відпусток на 2016 рік, тобто, на думку суду, у ТОВ "Кремінь-Експерт" були відсутні об'єктивні перешкоди для здійснення належного та своєчасного нарахування та виплати спірної заробітної плати.

В частині встановлення третього порушення суд зауважує наступне.

Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України), які припадають на період відпустки, у розрахунок тривалості відпустки не включаються і не оплачуються.

Так, частиною 1 статті 73 КЗпП встановлено, серед інших, святковим днем 14 жовтня - День захисника України.

Натомість, позивачем при нарахування оцінювачу ОСОБА_5 у серпні 2016 року заробітної плати за час щорічної відпустки з розрахункового періоду не виключено святковий день 14 жовтня (День Захисника України) /а.с. 61/.

У той же час, суд звертає увагу, що відповідний перерахунок розміру заробітної плати проведено на виконання припису № 16-03-214/1025-865 від 07 листопада 2016 року, що підтверджується відповідним листом ТОВ "Кремінь-Експерт" №1/12 від 05 грудня 2016 року та долученим до нього розрахунковим листом /а.с. 48, 50/.

Посилання позивача на той факт, що допущені ним порушення ніби-то не призвели до завдання шкоди такому працівнику, а навпаки здійснене на його користь не можуть судом розцінюватись як належні докази на спростування встановлених за результатами перевірки та підтверджених в ході судового розгляду порушень трудового законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині скасування постанови № 16-20-214/1025-232 від 21.11.2016, якою на позивача на підставі абзацу шостого частини 2 статті 265 КЗпП накладено штраф у розмірі 1450 грн.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремінь - Експерт" до Управління Державної служби України з питань праці у Полтавській області про скасування постанов - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2017 року.

Суддя І.Г. Ясиновський