Справа № П/811/1014/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № П/811/1014/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року по справі №П/811/1014/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Дергеокадастру у Кіровоградській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Постановою Кіровоградського оружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення мотивовано відсутністю в діях відповідача ознак протиправності, а саме, що затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі виникла з вини відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити. Зазначає, що 10.06.2016 року ним подавалась заява до відповідача про виконання останнім постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року про поновлення його на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак наказ про поновлення на роботі прийнято лише 26.07.2016 року. Посилається на постанову Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі №6-435цс15, в якій зазначено, що законодавець передбачає обовязок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі шляхом видання відповідного наказу одразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржене.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що наявні в матеріалах справи, наказом від 16.11.2016 року №276-к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.11.2015 року №276-к та зобовязав поновити позивача на посаді заступника начальника-начальника відділу розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з 16.11.2015 року, при цьому стягнувши з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 16.11.2015 року по 20.04.2016 року в сумі 21841грн. 60коп. без урахування прибуткового податку й інших обов'язкових платежів. В іншій частині позову відмовив.

26 липня 2016 року в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на підставі зазначеної постанови суду та заяви ОСОБА_1, видано наказ №231-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1В.». У червні 2016 року позивачу нарахована заробітна плата за період з 16.11.2015 року по 20.04.2016 року в сумі 21841грн. 60 коп., що підтверджується довідкою про заробітну плату від 01.11.2016 року №9-11-0.7-14884/2-16 та випискою по рахунку відповідача (а.с. 50-51).

У звязку з тривалим виконання рішення суду від 20.04.2016 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції встановив відсутність в діях відповідача ознак протиправності при поновленні на роботі та здійсненні розрахунку з позивачем за судовим рішенням.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обовязковості і підлягає виконанню не з моменту набрання законної ним сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 20.04.2016 року у відкритому судовому засіданні було ухвалено постанову, якою поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника-начальника відділу розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення Управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру Кіровоградської області з 16.11.2015 року. Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства зазначена постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки у зазначеній постанові не було визначено порядку щодо негайного виконання в частині поновлення позивача на посаді, а позивачем не надано суду доказів щодо звернення до відповідача з відповідною заявою раніше ніж 26.07.2016 року, отже відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин статті 236 Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів вважає такі доводи помилковими, оскільки норма статті 235 Кодексу законів про працю України в імперативній формі передбачає негайне виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі, відсутність у судовому рішенні вказівки про це не позбавляє рішення його обовязковості з моменту проголошення. Крім того, зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку звернення до роботодавця з відповідною заявою або предявлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Дана правова позиція також висловлена Верховним Судом України в постанові від 01.07.2015 року у справі №6-435цс15.

Відповідно до пункту 34 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обовязків.

Крім того, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Проте, законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Обовязковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина 5 статті 124).

Судові рішення, які підлягають негайному виконанню, є обовязковими, зокрема, посадовими особами, у даній адміністративній справі - Головним управлінням Дергеокадастру у Кіровоградській області, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Добровільне виконання рішення суду у даному випадку це є обовязок відповідача. Зокрема, зазначений обовязок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає помилковим прийняття до уваги судом першої інстанції доводів відповідача про негайне виконання рішення суду після надходження до нього постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, дані доводи судом прийняті лише з пояснень відповідача (а.с. 49), без належно наданих доказів. Крім того, судом першої інстанції не встановлено підстав щодо не виконання законного рішення суду субєктом владних повноважень у добровільному порядку та негайного, як то передбачено чинним законодавством.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10.06.2016 року позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року вх. №31-5258/0/1-16, але відповідачем був здійснений лише розрахунок по виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 21841грн. 60коп. без видання відповідного наказу, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.51).

Враховуючи те, що після ухвалення судом 20.04.2016 року рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі, відповідач видав наказ №231-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1В.» лише 26.07.2016 року, колегія суддів доходить висновку про затримку з вини відповідача виконання судового рішення у розумінні статті 236 Кодексу законів про працю України, яка зумовлює відповідальність, передбачену цією нормою та виплату позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. При цьому, зволікання із виданням наказу про поновлення позивача на роботі відповідач пояснював у суді першої інстанції оскарженням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року, відсутністю в цьому рішенні вказівки на негайне його виконання та відсутністю документів на підтвердження відкриття виконавчого провадження (а.с.37).

Зазначені пояснення свідчать про обізнаність відповідача про наявність судового рішення, тому його невиконання у встановлений законом строк призвели до порушення прав позивача, відновлення яких має бути здійснено шляхом стягнення середнього заробітку.

Середній заробіток працівника згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці« визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до пункту 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Із пункту 5 зазначеного Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Враховуючи, що позивача було поновлено на роботі лише 26.07.2016 року, а рішення суду прийнято 20.04.2016 року, тобто через 63 робочих дні, із яких: з 21 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року - 7 робочих днів, з 01 травня 2016 року по 31 травня 2016 року - 19 робочих днів, з 01 червня 2016 року по 30 червня 2016 року - 149 робочих днів, з 01 липня 2016 року по 26 липня 2016 року 18 робочих днів, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток, який обчислюється з виплат, отриманих позивачем за попередні два місяці роботи за лютий - березень 2016 року.

Згідно довідки про заробітну плату позивача від 01.11.2016 року №9-11-0.7-14884/2-16 (а.с. 50) заробітна плата за лютий 2016 року (21 робочий день) становить 4169грн. 76коп., за березень 2016 року (22 робочих дня) 4368грн. 32коп., що разом становить 8538грн. 08коп. (середня зарплата за місяць становить 4269грн. 04коп.).

Число робочих днів за лютий березень 2016 року становить 43 дні, заробітна плата за ці два місяці складає 8538грн. 08коп., середньоденна заробітна плата позивача за один робочий день складає 198грн. 56коп. (8538,08/43 дні).

Таким чином, за період з 21 квітня 2016 року по 26 липня 2016 року середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі у загальному розмірі становить 12509грн. 28 коп. (63 робочих днів х 198грн. 56коп.), який підлягає до стягненню з Головного управління Дергеокадастру у Кіровоградській області на користь позивача.

Відповідно до статті 202 цього ж Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року по справі №П/811/1014/16 скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Дергеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 12509грн. 28коп. (дванадцять тисяч пятсот девять гривень двадцять вісім копійок) без урахування прибуткового податку й інших обов'язкових платежів.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко