Справа № 2а/2570/5586/2011
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06.12.2011 Справа № 2а/2570/5586/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області, Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

27.10.2011 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області про визнання протиправними дій управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 30.09.2011 № 19-23-5-12/1890 щодо повернення ОСОБА_1 виконавчих листів №2-а-384/08 та №2а-485/09/2570, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова за рішеннями суду, які набули законної сили, визнання протиправними дій управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 13.09.2011 №19-23-5-12/1771 щодо вимагання від ОСОБА_1 копій платіжних документів за виконавчими листами № 2-а-14629/08/2570 та № 2а-9190/09/2570, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набули законної сили, визнання протиправними дії та бездіяльності управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 17.10.2011 року щодо відмови в проставленні та не проставленні штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на копії заяви (звернення) ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 17.10.2011 року, у відповідності до статті 13 Закону України „Про звернення громадян" та зобов'язання управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області отримати для виконання у ОСОБА_1 неправомірно повернуті виконавчі листи № 2-а-384/08, № 2а-485/09/2570, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова за рішеннями суду, які набули законної сили і зобов'язання управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області проставити штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на копії заяви (звернення) ОСОБА_1 від 17.10.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що позивачем у серпні та вересні 2011 року до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області подані заяви про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 боргу, за виконавчими листами № 2а-485/09/2570, №2-а-14629/08/2570, № 2-а-2811/10, № 2а-9190/09/2570, № 2а/2570/2556/2011, № 2а-10581/09/2570, № 2а-10493/09/2570, №2-а-384/08, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом та Деснянським районним судом м. Чернігова. Однак, відповідачем до моменту звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом борг за поданими виконавчими листами не стягнуто. Листом від 30.09.2011 року №19-23-5-12/1890 відповідачем були повернуті позивачу виконавчі листи №2-а-384/08 та № 2а-485/09/2570, видані Деснянським районним судом м. Чернігова та зазначено в листі, що позивачу необхідно звернутися до суду, який видав виконавчі листи, з заявою про зміну порядку виконання судового рішення. При цьому відповідачем не враховано, що згідно статті 263 КАС України обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення є відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо і не є підставою для повернення виконавчих листів. Листом від 13.09.2011 року №19-23-5-12/1771 відповідачем була висунута вимога щодо надання позивачем до управління копій платіжних документів про сплату ним державного мита за виконавчими листами № 2-а-14629/08/2570 та № 2а-9190/09/2570, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом, однак надання позивачем, як стягувачем, копій платіжних документів про сплату державного мита, не передбачено чинним законодавством України. Також зазначив, що 17 жовтня 2011 року позивачем подано заяву до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 боргу, за виконавчими листами № 2а/2570/645/2011, № 2а/2570/3860/2011, № 2-а-1984/2009, № 2а-6092/2010, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом. Однак, відповідачем було відмовлено в проставленні на копії вказаної заяви штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Вказані дії та бездіяльність управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області, вважає протиправними та такими, які суперечать нормам чинного законодавства України.

21.11.2011 року позивачем до суду надана заява про зміну позовних вимог, в якій ОСОБА_1, в звязку з допущеною технічною помилкою просив змінити пункти 1 та 2 позовних вимог та визнати протиправною дію управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 30.09.2011 року №19-23-5-12/1890 щодо повернення ОСОБА_1 виконавчих листів №2-а-384/08, №2а-485/09/257, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова та Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набрали законної сили та зобовязати управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області отримати від ОСОБА_1 , неправомірно повернуті виконавчі листи №2-а-384/08, №2а-485/09/257, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова та Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набрали законної сили.

Ухвалою суду від 17.11.2011 року до справи було залучено другого відповідача -Головне управління Державного казначейства України у Чернігівській області.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі та кожен окремо зазначили, що при здійсненні виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, органи казначейства керуються Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845. Згідно пункту 19 вищевказаного Порядку передбачено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету (в тому числі сум судового збору), здійснюється органами казначейства з відповідного рахунку, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів. Оскільки, в перелічених виконавчих листах зазначено боржником ОСОБА_3 бюджет України без зазначення відповідного рахунку, на який такі кошти були зараховані, з метою виконання цих виконавчих документів управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду та Деснянського районного суду м. Чернігові з проханням надати копії квитанцій, що свідчать про перерахування сум судового збору до відповідного бюджету. За результатами розгляду наданих судами копій квитанцій з'ясовано, що кошти були перераховані до місцевого бюджету м. Чернігова. В звязку з цим управління повернуло ці документи позивачеві та одночасно повідомило позивача листом від 30.09.2011 року № 19-23-5-12/1890 про необхідність звернення до суду, який видав виконавчі листи, з заявою про зміну порядку виконання судового рішення як особи, яка брала участь у справі, з метою заміни боржника «ОСОБА_3 бюджет України» на «місцевий бюджет м. Чернігова». Таким чином, управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області не приймало рішення про відмову від безспірного стягнення боргу, а лише надало роз'яснення щодо необхідності впорядкування документів з метою дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями. Стосовно виконавчих листів № 2-а-14629/08/2570 та № 2а-9190/09/2570, Чернігівським окружним адміністративним судом було повідомлено управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області про неможливість надання копій постанов у зазначених справах та копій квитанцій про сплату судового збору, в зв'язку з направленням справ до Вищого адміністративного суду України. Отже, з'ясувати факт зарахування сум судового збору на певний рахунок виявилося неможливим. За таких обставин, вважає, що вимоги позивача про визнання дій відповідачів протиправними є необґрунтованими, оскільки відповідачі діяли виключно відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановами Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.02.2009 року №2-а-14629/08/2570, 24.02.2009 року № 2а-485/09/2570 та від 06.05.2009 року №2а-9190/09/2570 і Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.12.2008 року № 2-а-384/08 з Державного бюджету України було стягнуто на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судового збору по кожній із зазначених постанов.

Вказані рішення судів набрали законної сили, у звязку з чим були видані виконавчі листи №2-а-384/08 від 05.02.2010 року, №2а-485/09/2570 від 25.06.2010 року, №2-а-14629/08/2570 від 01.11.2010 року та №2а-9190/09/2570 від 15.03.2011 року (а.с.20,21,51,52).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 30.08.23011 року та 12.09. 2011 року, як стягувачем, подано заяви до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області щодо стягнення боргу з Державного бюджету України, за виконавчими листами №2а-485/09/2570, №2а-384/08, виданими Чернігівським окружним адміністративним судом та Деснянським районним судом м. Чернігова.

Листом від 13.09.2011 року № 19-23-5-12/1771 управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області надало відповідь на заяву позивача, в якій зазначило, що на звернення управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 06.09.2011року №19-23-5-29/1718 та №19-23-5-29/1720 до Чернігівського окружного адміністративного суду з проханням надати копії судових рішень по справам №2а-14629/08/2570 і №2а-9190/09/2570 та копій квитанцій про перерахування ОСОБА_1 сум судового збору до відповідного бюджету, адміністративним судом листами від 08.09.2011 року №2а-1469/08/2570 та від 07.09.2011року №2а-9190/092570 зазначено, що видати витребувані управлінням копії неможливо, в звязку з поданням ОСОБА_1 касаційної скарги по вказаним справам та надсиланням справ до Вищому адміністративному суду України. Також, вказаним листом управління запропонувало ОСОБА_1 в зв'язку з недостатністю документів та з метою сприяння виконанню рішень про стягнення коштів надати копії платіжних документів про сплату ним державного мита до бюджету (а.с.7).

Листом від 30.09.2011 року № 19-23-5-12/1890 управлінням Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області надано позивачу відповідь, якою зазначило, що згідно з копіями квитанцій від 17.03.2008 року №13/29 та від 02.01.2009 року №1/1, отриманими 28.09.2011 року від Деснянського районного суду та 26.09.2011 року від Чернігівського окружного адміністративного суду, кошти в загальній сумі 6 грн. 80 коп. були перераховані до місцевого бюджету м. Чернігова на рахунок №0002, відкритий для зарахування надходжень за кодом бюджетної класифікації 22090100 "ОСОБА_3 мито, що сплачується за місцем розгляду та оформлення документів, у тому числі за оформлення документів на спадщину і дарування " по місту Чернігову. Однак, у виконавчих листах визначено боржником не місцевий бюджет, а ОСОБА_3 бюджет України, що не відповідає факту зарахування коштів. З метою виконання управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області зазначених вище виконавчих листів запропоновано позивачу звернутись до суду, який видав виконавчі листи, з заявою в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України про зміну порядку виконання судового рішення, а саме: змінити ОСОБА_3 бюджет України на місцевий бюджет м. Чернігова та надати повторно до виконання оригінали виконавчих листів (а.с.8).

17.10.2011 року позивачем до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області подана заява про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судових витрат, згідно виконавчих листів від 08.09.2011 року № 2а/2570/645/2011, від 20.09.2011 року № 2а/2570/3860/2011 та від 28.09.2011 року № 2а-1984/2009, №2а-6092/2010, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом (а.с.50). На вимогу позивача проставити на копії його звернення найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення, посадовою особою управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області у здійсненні вказаних дій позивачу було відмовлено, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» (далі Постанова № 845).

Пункт 9 Постанови №845 передбачає, що орган Казначейства повертає стягувачеві виконавчий документ у разі, коли: виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано неуповноваженою особою; пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки.

В судовому засіданні представниками відповідачів жодна з вказаних підстав не була доведена.

За таких обставин, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для повернення виконавчих листів позивачу, а тому дії управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 30.09.2011 року №19-23-5-12/1890 щодо повернення позивачу виконавчих листів №2-а-384/08 від 16.12.2008 року та №2а-485/09/2570 від 24.02.2009 року, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова та Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду які набрали законної сили є протиправними.

Оскільки, суд дійшов висновку про протиправність дій управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 30.09.2011 року №19-23-5-12/1890 щодо повернення позивачу виконавчих листів №2-а-384/08 від 16.12.2008 року та №2а-485/09/2570 від 24.02.2009 року, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова та Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду які набрали законної сили, а тому позовна вимога щодо зобовязання управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області отримати від ОСОБА_1, неправомірно повернуті виконавчі листи №2-а-384/08, №2а-485/09/257, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова та Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набрали законної сили підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання представників відповідачів про неможливість здійснити виплату позивачу з Державного бюджету України з наступних підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обовязкове виконання рішення суду, в тому числі, субєктами наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією Про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обовязковими для виконання Україною. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відносяться також і управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Крім того, згідно пункту 20 Постанови №845, у разі коли законом відповідний вид надходжень у поточному бюджетному періоді не передбачений, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів здійснюється з рахунка, на якому обліковуються кошти за кодом доходів бюджету "Інші надходження".

Відповідно до пункту 6 Постанови № 845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право: 1) повідомляти орган, який видав виконавчий документ, або державного виконавця про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання у спосіб і порядку, визначені таким документом, або надання в установлений судом строк звіту про виконання судового рішення про стягнення коштів; 2) звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо роз'яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання; 3) безкоштовно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; 4) вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів та за результатами їх виконання; 5) застосовувати заходи впливу до боржників у разі виявлення порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органи Держфінінспекції; 6) відкладати, зупиняти безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком; 7) вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Пунктом 7 Постанови № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач надсилає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який перераховуватимуться кошти, якщо дані реквізити не зазначені у виконавчому документі, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності). До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (платіжні доручення, квитанції про перерахування коштів до відповідного бюджету, довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів дізнання, досудового слідства та прокуратури тощо).

Проаналізувавши вищевказані норми Постанови № 845, суд дійшов висновку про те, що ними не передбачено право управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області вимагати від стягувача ОСОБА_1 копій платіжних документів, оскільки це є правом стягувача додавати до своєї заяви платіжні доручення, а тому дія управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 13.09.2011 №19-23-5-12/1771 щодо вимагання від ОСОБА_1 копій платіжних документів за виконавчими листами №2-а-14629/08/2570 та №2а-9190/09/2570, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набули законної сили, є протиправною.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права звертатися до органів державної влади, є Закон України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР).

Згідно статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 13 Закону № 393/96-ВР діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 13 Закону № 393/96-ВР, постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року №348 затверджена Інструкція з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації (далі Інструкція № 348).

Відповідно до пункту 1 Інструкції № 348 діловодство за пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями) і скаргами громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації (далі - організаціях) ведеться окремо від інших видів діловодства і покладається на спеціально призначених для цього посадових осіб чи на підрозділ службового апарату. Особисту відповідальність за стан діловодства за зверненнями громадян несуть керівники організацій.

Пунктом 2 Інструкції №348 встановлено, що усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження на реєстраційно-контрольних картах, придатних для оброблення персональними комп'ютерами, або в журналах.

Згідно абзацу 11 пункту 2 Інструкції № 348 передбачено, що на вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.

Тобто, законодавством передбачено обовязок посадової особи управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області, на вимогу громадянина проставити штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення, на першому аркуші копії звернення. Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, управлінням Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області вказана вимога законодавства була не виконана.

За таких обставин, позовні вимоги стосовно визнання протиправною дію та бездіяльність управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 17.10.2011 щодо відмови в проставленні та не проставленні штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на копії заяви (звернення) ОСОБА_1 від 17.10.2011 року, у відповідності до статті 13 Закону України „Про звернення громадян" та зобов'язання управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області проставити штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на копії заяви (звернення) ОСОБА_1 від 17.10.2011 року підлягають задоволенню за обґрунтованістю.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області як субєкт владних повноважень, не довело правомірність вчинених дій та правомірності допущеної бездіяльності.

Згідно частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області, Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області, підлягають задоволенню в повному обсязі за обґрунтованістю.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області, Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області задовольнити повністю.

Визнати протиправною дію управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 30.09.2011 року №19-23-5-12/1890 щодо повернення ОСОБА_1 виконавчих листів №2-а-384/08, № 2а-485/09/257, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова та Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набули законної сили.

Визнати протиправною дію управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 13.09.2011 №19-23-5-12/1771 щодо вимагання від ОСОБА_1 копій платіжних документів за виконавчими листами №2-а-14629/08/2570, №2а-9190/09/2570, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набрали законної сили.

Визнати протиправною дію та бездіяльність управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області від 17.10.2011 щодо відмови в проставленні та не проставленні штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на копії заяви (звернення) ОСОБА_1 від 17.10.2011 року, у відповідності до статті 13 Закону України „Про звернення громадян".

Зобов'язати управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області отримати для виконання у ОСОБА_1 неправомірно повернуті виконавчі листи №2-а-384/08, №2а-485/09/2570, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова та Чернігівським окружним адміністративним судом за рішеннями суду, які набули законної сили.

Зобов'язати управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області проставити штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на копії заяви (звернення) ОСОБА_1 від 17.10.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3(три) грн. 40 коп.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений статтями 185-186 КАС України.

< Поле для вводу тексту >

Суддя Падій В.В.