Справа № 465/4168/16-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.02.2017 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Мигаль Г.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова, про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова щодо призначення пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова, про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова щодо призначення пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, посилаючись на те, що 28.06.2012 року ОСОБА_1 звільнена з посади спеціаліста Львівського слідчого ізолятора УДДУ ПВП у Львівській області у зв'язку з виходом на пенсію за віком відповідно до Закону України „ Про державну службу" і згідно з законодавством позивачу була призначена пенсія державного службовця.

На момент призначення позивачу пенсії державного службовця в Управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова Львівським слідчим ізолятором УДДУ ПВП у Львівській області було надано відповідні документи, в тому числі довідку про складові заробітньої плати для нарахування пенсії, в яку була включена матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у сумі, які не були враховані при обчислені пенсії.

Під час роботи в Львівському слідчому ізоляторі УДДУ ПВП у Львівській області, позивач щорічно отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексаціюзаробітної плати, з яких утримувалися страхові внески. Однак, при призначенні та перерахунку пенсії не були врахована матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб та суми індексації заробітньої плати.

На заяву позивача про прохання при нарахуванні пенсії державного службовця врахувати у заробітну плату суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати, з яких утримували страхові внески, до Управління пенсійного фонду України в Франківському районі м.Львова від 15.06.2016 року, позивач отримала лист відповідача від 29.06.2016 року за №102-Б/8 (додаток 2 ) про відмову.

3 рішенням відповідача про відмову в проведені перерахунку пенсії позивачка не згодна та вважає його неправомірним та таким, що не відповідає діючому законодавству та порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі, відповідному її заробітній платі. У зв'язку з чим звернулася до суду з адміністративним позовом.

Представник відповідача надіслав заперечення на позов, згідно якого зазначив, відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, заробітна плата державних службовців складалась з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Пенсійна виплата відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ обчислена в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідок про складові заробітної плати. Розмір пенсії становить 2461,01 грн., в тому числі індексація - 178,41 грн. Заробітна плата для призначення пенсії визначалась відповідно до пункту З постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", зокрема посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії. При призначенні пенсії до заробітку для обчислення пенсії матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не включаються, оскільки є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених частиною 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII та п.4 Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року. Просить у задоволенні позову відмовити.

Оскільки, предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п.2 ч.1ст.183-2 КАС України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, подані заперечення, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію державного службовця з 28 червня 2012 року. 15 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова з заявою про перерахунок пенсії згідно довідки, виданої Львівським слідчим ізолятором УДДУ ПВП у Львівській області № 110 від 10 червня 2016 року. Листом від 29 червня 2016 року Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова повідомило про відмову в перерахунку пенсії.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається у відсотковому співвідношенні від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 35 Закону України "Про державну службу" щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена матеріальна допомога має систематичний характер, оскільки, виплачується щорічно і є об'єктом для нарахування та утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Отже, чинне законодавство, як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також і інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки, з них сплачено внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Те ж стосується і сум індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і які є складовою заробітної плати та входять до складу фонду оплати праці (ст.1, ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Крім того, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058 ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Окрім того, на виконання вимог ст. 66 Закону № 1788-ХП Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010р. № 1170 затверджено «Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Матеріальна допомога, яка носить систематичний характер і виплачується всім або більшості працівників, а також суми індексації заробітної плати, які виплачуються з фонду оплати праці, не включені у зазначений перелік, а тому мають враховуватися при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій.

Таким чином, висновок відповідача про те, що включення в складові заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не передбачене нормами чинного законодавства - неправомірний і є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Законів № 3723-ХП та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону № 1058 ІУ та ст. 66 Закону № 1788-ХП. Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду України № 21-3а 14 від 04 березня 2014 року та № 21-134 а 14 від 03 червня 2014 року в справах за аналогічними позовами фізичних осіб до управлінь Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами)касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставини, відповідно до вказаних нормативних актів, пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати з урахуванням всіх виплат, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому дії відповідача є протиправними.

Враховуючи вимоги ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі,в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

В рішенні від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009, Конституційний Суд України зазначив про те, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Згідно ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями. Частина 3 зазначеної статті гарантує звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення із зазначення способу його здійснення та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині визнання відмови про перерахунок пенсії протиправною та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням фактично нарахованих та сплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, інших виплат,на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд приходить до висновку, що позивачем не було пропущено строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова 15 червня 2016 року із заявою про включення для перерахування їй пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових витрат, індексації заробітної плати, відповідачем дана відповідь 28 червня 2016 року, від якої слід відраховувати строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа місяця включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова про перерахунок пенсії 15 червня 2016 року, то позивач має право на перерахунок пенсії з 01 червня 2016 року, а отже позов підлягає до задоволення в частині перерахунку пенсії з 01 червня 2016 року. Що стосується періоду з 28 червня 2012 року по 01 червня 2016 року то в цій частині слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду доказів, що пенсія за період з 28 червня 2012 року по 01 червня 2016 року не отримана з вини Управління Пенсійного фонду України Франківського району м. Львова.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7-11,71, 86, 158-163,167, 244-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова стосовно відмови у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 110 від 10 червня 2016 року, виданої Львівським слідчим ізолятором УДДУ ПВП у Львівській області.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1, як пенсіонеру за віком відповідно до Закону України "Про державну службу України" згідно довідки № 110 від 10 червня 2016 року, виданої Львівським слідчим ізолятором УДДУ ПВП у Львівській області з урахуванням усіх сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати з 01червня 2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через Франківський районний суд міста Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції..

Суддя Мигаль Г.П.