Справа № 815/6657/16
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6657/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку атестаційної комісії, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області, оформлене протоколом від 24 лютого 2016 року та зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте стосовно ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15 листопада 2016 року №1490 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16 листопада 2016 року;

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на службі на посаді заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16 листопада 2016 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 16 листопада 2016 року по день поновлення на службі;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 10 квітня 2002 року по 06 листопада 2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України. За період служби, як в органах внутрішніх справ, так і в органах поліції, позивач зарекомендував себе відповідальним, старанним, принциповим та вимогливим фахівцем. Наказом ГУНП в Одеській області від 29.01.2016 року №133 призначено проведення атестації поліцейських ГУНП в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів. У лютому 2016 року позивача було направлено на атестування, шляхом протиправного включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та запрошено на співбесіду з атестаційною комісією. За результатами проведеної атестації, атестаційною комісією прийнято рішення (висновок) від 24 лютого 2016 року "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність". Апеляційна атестаційна комісія скаргу на даний висновок атестаційної комісії відхилила. На підставі висновку атестаційного листа від 24 лютого 2016 року, наказом ГУНП в Одеській області від 15 листопада 2016 року №1490 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність.

Позивач вважає протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню рішення (висновок) атестаційної комісії №14 ГУНП в Одеській області стосовно того, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що стало підставою прийняття наказу про звільнення від 15 листопада 2016 року №1490 о/с, у зв'язку з наступним. Так, позивач вважає, що його було прийнято на службу в поліцію безстроково. Призначення та проведення стосовно позивача дострокової атестації відбулось за відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", а висновок атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді та звільнення зі служби в поліції є необґрунтованим та суперечить позитивному висновку прямого керівника. Крім того, атестація була проведена атестаційною комісією без забезпечення права позивача на відвід голові, секретарю або членам атестаційної комісії. Отже, на переконання позивача, прийнятий атестаційною комісією за результатами атестування висновок (рішення) є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню, як і прийнятий на підставі нього наказ про звільнення.

Вважаючи своє звільнення зі служби в поліції незаконним, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, шляхом скасування протиправних рішень - висновку атестаційної комісії, наказу про звільнення та поновлення його на посаді зі стягненням середнього заробітку.

У судове засідання, призначене на 08 лютого 2017 року позивач не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

В письмових запереченнях, які надійшли через канцелярію суду 18.01.2017 року (а.с. 98-100), відповідач позов не визнає, вважає його надуманим та безпідставним, з огляду на наступне. На підставі п. 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" позивача прийнято на службу в поліцію з призначенням на посаду тимчасового штату територіального підрозділу ГУНП, у зв'язку із чим існувала необхідність перевірки можливості призначення його на вищу посаду, або, у випадку не підтвердження його повної службової відповідності займаній посаді, вирішення питання про переміщення на нижчу посаду, або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Таким чином, твердження позивача про відсутність підстав для проведення його атестування, передбачених ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", відповідач вважає хибними. Крім того, відповідач вважає, що позивач, попередньо зареєструвавшись через мережу інтернет, пройшов атестацію у добровільному порядку. Під час проходження атестування проведено тестування позивача, співбесіду, дослідження атестаційного листа, декларації про доходи, послужного списку, інформаційної довідки, висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", інформації з відкритих джерел. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди, атестаційна комісія №14 прийняла рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестування позивача здійснено на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості та об'єктивності в оцінці службової діяльності. Посилаючи на положення пункту 28 розділу IV Інструкції №1465, відповідач зазначив, що висновок атестаційної комісії про те, що поліцейський не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є безумовною підставою для звільнення такого поліцейського.

За таких обставин, відповідач вважає, що наказ від 15 листопада 2016 року №1490 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про Національну поліцію" прийнятий правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, відповідач зазначив про порушення позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами щодо оскарження висновку атестаційної комісії від 24 лютого 2016 року, з яким він ознайомився 01 березня 2016 року.

Представник відповідача - Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області у судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином на своєчасно; письмові заперечення на позов від нього не надходили.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, суд ухвалив рішення розглянути справу в порядку письмового провадження 14 лютого 2017 року за наявними у справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

З квітня 2002 року позивач - ОСОБА_1 безперервно проходив службу в органах внутрішніх справ України. З вересня 2015 року по листопад 2015 року проходив службу на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Кілійського районного відділу Головного управління МВС України в Одеській області.

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ. Згідно з п.1 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закон №580-VІІІ набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Закон України "Про Національну поліцію" опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема майор міліції - майор поліції.

Позивач - ОСОБА_1 виявив бажання проходити службу в поліції та на підставі поданих рапорту та заяви Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07 листопада 2015 року №57 о/с з 07 листопада 2015 року прийнятий на службу в поліцію та призначений на посаду заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з присвоєнням спеціального звання "майор поліції".

Наказом Голови Національної поліції України від 20.11.2015 року №210 о/с з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" було призначено проведення атестації поліцейських апарату Національної поліції України та підпорядкованих структурних підрозділів.

На виконання вищенаведеного наказу, 29 січня 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області видано наказ №133, яким прийнято рішення про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, починаючи з 19.02.2016 року; про утворення атестаційних комісій ГУНП №№ 1-10, засідання яких проводити в робочі дні з 29.02.2016 року за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 44. Вищезазначеним наказом зобов'язано керівників структурних підрозділів апарату ГУНП, підрозділів, підпорядкованих ГУНП, начальникам відокремлених структурних підрозділів ГУНП скласти списки поліцейських підпорядкованих підрозділів, скласти атестаційні листи на поліцейських, підготувати для надання до атестаційних комісій додаткові матеріали, надати документи до управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області.

Дорученням т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 05 лютого 2016 року №53 керівникам підрозділів Головного управління Національної поліції в Одеській області з 05.02.2016 року по 10.02.2016 року доручено організувати та провести реєстрацію працівників, які виявили бажання пройти атестування, шляхом заповнення web-форми у внутрішній мережі МВС.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 285 від 18.02.2016 року затверджений персональний склад атестаційних комісій, у тому числі атестаційної комісії №14 у складі: голова комісії - полковник поліції ОСОБА_2 головний інспектор Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України, члени комісії: ОСОБА_3 представник ГО «Захист прав інвесторів новобудов та власників житла «Праве діло», ОСОБА_4 представник громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «Поліція громадської безпеки», секретар комісії ОСОБА_5 інспектор батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Одеса Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

З матеріалів справи судом встановлено, що 15 лютого 2016 року стосовно позивача - ОСОБА_1 складено атестаційний лист та у розділі І "Зміст атестаційного листа" безпосереднім керівником - начальник сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майором поліції І.Я. Бурлаку зазначено про те, що ОСОБА_1 службу в органах внутрішніх справ проходив з квітня 2002 року, в органах поліції працює з листопада 2015 року. За період служби в органах внутрішніх справ та органах поліції зарекомендував себе з позитивного боку, дисциплінованим, добросовісним, ретельним, професійно грамотним та досвідченим співробітником. З початку року за його керівництвом працівниками сектору було складено 43 протоколи про адміністративні правопорушення, з них за ст. 173-2 КУпАП - 11, ст. 187 КУпАП - 8, ст. 178-3 КУпАП - 3, ст. 173 КУпАП - 12, розкрито 5 кримінальних злочинів, розглянуто 151 матеріал ЄО. Порушень дисципліни та законності не припускає. У вирішенні службових питань проявляє принциповість, уміє будувати стосунки з громадянами та колегами по службі. Здатний своєчасно виправити допущені помилки, постійно працює над їх усуненням. Має досвід практичної роботи та уміло використовує свої знання. Володіє добрими організаторськими здібностями, високим почуттям відповідальності за доручену справу. Має авторитет в колективі та серед населення. Прагне до вдосконалення службової діяльності, приймає вірні рішення в складних, екстремальних ситуаціях. Сумлінно ставиться до дорученої справи, службові інтереси ставить вище за особисті. Постійно підвищує свій професійний рівень. Вміло організовує роботу та постійно турбується про підвищення результатів службової діяльності. Вміє відстояти свою точку зору, наполегливий у досягненні поставлених завдань.

У стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинений, добре володіє табельною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони. Здатний переносити психофізичні навантаження та труднощі по службі. Державну та службову таємницю зберігає. У спілкуванні з громадянами ввічливий, тактовний. У побуті скромний та товариський. Курси підвищення кваліфікації не проходив.

У розділі ІІ атестаційного листа надано висновок прямого керівника - начальник Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковник поліції І.П. Триколіч - займаній посаді відповідає.

У розділі ІІІ атестаційного листа вказані результати тестування позивача, а саме: тестування загальних навиків 40/60, професійне тестування 35/60.

Згідно протоколу засідання атестаційної комісії №14 ГУНП в Одеській області №15.00003757.0026668 від 24 лютого 2016 року, членами атестаційної комісії під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел; особі, яка проходить атестування, поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції.

За результатами розгляду матеріалів, проведення з позивачем співбесіди, атестаційною комісією було прийняте рішення, відображене в протоколі засідання Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції України в Одеській області №15.00003757.0026668 від 24 лютого 2016 року, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

Висновок атестаційної комісії: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" відображений у розділі ІV атестаційного листа. Із вказаним висновком позивач ознайомився 01 березня 2016 року.

Не погоджуючись з висновком атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області, позивач оскаржив його до Апеляційної атестаційної комісії, однак Апеляційною атестаційною комісією Південного регіону№1 його скаргу відхилено. В протоколі засідання Апеляційної атестаційної комісії Південного регіону№1 ОП №15.00004464.0026668 від 03 березня 2016 року підставою прийняття рішення про відхилення скарги зазначено відсутність теоретичних знань та професійних якостей. Висновок Апеляційної атестаційної комісії відображений у розділі V атестаційного листа.

Відмітка про ознайомлення позивача з висновком апеляційної атестаційної комісії від 03.03.2016 року в атестаційному листі відсутня.

На підставі висновку атестації від 24 лютого 2016 року, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15 листопада 2016 року №1490 о/с звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16 листопада 2016 року.

Вказані обставини, а саме звільнення позивача зі служби в поліції на підставі рішення (висновку) атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", стали підставою його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Як встановлено судом, позивач прийнятий на службу в поліцію на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" шляхом видання наказу про призначення за його згодою без будь-яких застережень про тимчасовість призначення на посаду, отже відповідно до ст.58 Закону він вважається призначеним безстроково та з забезпеченням відповідних гарантій поліцейського, за умови успішного виконання службових обов'язків.

Однією з таких гарантій незалежності поліцейського є проходження атестацій щодо відповідності його займаній посаді виключно з підстав, визначених законом.

Відповідно до положень статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив службової кар'єри проводиться атестування поліцейських.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 відповідно до статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, яка визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри (далі - Інструкція №1465).

Пунктом 3 розділу І вказаної Інструкції визначені, аналогічні статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", підстави проведення атестування поліцейських.

Аналізом положень статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, судом встановлено, що атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського.

В той же час, п.п.9-12 Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено проведення атестації усіх без будь-яких виключень працівників поліції, які перейшли на службу за переводом з лав міліції, як передумову їх прийняття на службу в Національну поліцію чи зайняття ними конкретних посад.

Частиною 1 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" взагалі не передбачено проходження поліцейськими "планових" атестацій для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Дослідивши Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №133 від 29 січня 2016 року, яким прийнято рішення про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Одеській області та підпорядкованих йому підрозділів, судом встановлено, що вказаний наказ містить лише мету проведення атестації, яка визначена в ч. 1 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію". Разом із тим, суд вважає таке обґрунтування вищевказаного Наказу неспроможним, оскільки мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, так як, мета - це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина або достатній привід для її проведення.

Крім того, суд враховує, що складений, на виконання Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №133 від 29 січня 2016 року, за результатами атестування позивача атестаційний лист також не містить посилань на жодну з підстав проведення атестації поліцейського, визначених ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Навпаки, в атестаційному листі зазначено, що позивач проходить службу в органах поліції з 07.11.2015 року та у займаній посаді атестується вперше.

Отже, індивідуальних підстав для призначення та проведення атестації позивача також не було.

Що стосується посилань ГУНП в Одеській області в запереченнях на адміністративний позов на те, що позивач самостійно зареєструвався, як особа, що бажає пройти атестування та в подальшому добровільно прибув для проходження тестування та співбесіду, що на переконання відповідача свідчить про не порушення ним прав позивача під час проведення атестації, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Водночас, суд зауважує, що виконання посадовими особами ГУНП в Одеській області наказів начальницького складу Національної поліції, а в даному випадку виконання позивачем наказу №133 від 29 січня 2016 року т.в.о. начальника ГУНП в Одеській області, не є свідченням правомірності дій ГУНП в Одеській області щодо віднесення позивача до поліцейських, які підлягають атестуванню та проведення атестування за відсутності на це встановлених Законом підстав.

Відповідно до частини ч. 3 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Частина 4 цієї ж статті передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Згідно з частиною 5 статті 57 Закону порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене вище узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі № 21-13а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до пп.2 п.1 розд. IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 4 статті 70 КАС України визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Натомість відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не доведено, що ОСОБА_1 підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

Аналізуючи наявність підстав для прийняття атестаційною комісією №14 ГУ НП в Одеській області рішення про невідповідність позивача займаній посаді, підлягає звільненню зі служби поліції через службову невідповідність, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії. Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується. Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать про те, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Як вже було зазначено, відповідно до змісту атестаційного листа ОСОБА_1 охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку, зокрема, як дисциплінований та професійно підготовлений працівник, який постійно працює над підвищенням свого професійного рівня.

Висновок прямого керівника - займаній посаді відповідає.

За результатами тестування ОСОБА_1 отримав 35 балів за професійним тестом та 40 балів за тестом на загальні здібності та навички. Разом 75 балів.

Відповідачами не надано суду жодних доказів, зокрема матеріалів співбесіди із позивачем, оформлених належним чином, та не доведено, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді, враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач презентував себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

Згідно з протоколом від 24 лютого 2016 року засідання Атестаційної комісії №14 членами комісії під час проведення атестації позивача було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел. Особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, головою Атестаційної комісії №14 поставлено на голосування рішення, а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке підтримали 3 члени комісії, проти 1. Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа.

Дослідивши протокол засідання атестаційної комісії №14 щодо атестації позивача, судом встановлено, що в ньому відсутні обґрунтування та мотиви прийнятих рішень про невідповідність позивача займаній посаді.

Протоколом є документ, який містить запис усього, про що йшлося на засіданні. Враховуючи відсутність запису технічними засобами засідання, а також тієї обставини, що відповідно до п.17 Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення та голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, суд вважає, що протокол повинен відображати підстави прийнятого рішення "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" із зазначенням яким саме критеріям, встановленим законодавством, не відповідає поліцейський, який проходив атестацію.

Проте в протоколі засідання Атестаційної комісії №14 ГУНП в Одеській області від 24 лютого 2016 року № 15.00003757.0026668 не відображені встановлені законом підстави для прийняття вказаного рішення комісією, не відображений перелік питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією під час проведення співбесіди та на які питання позивач не надав чи уникав відповіді. Відсутність в протоколі вказаних обставин, при наявності атестаційного листа, в якому позивач характеризується виключно з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків, свідчить про необґрунтованість та невідповідність прийнятого рішення атестаційному листу та наданим комісії матеріалам, зміст яких в протоколі не спростований.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення (висновок) Атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24 лютого 2016 року про невідповідність позивача займаній посаді, прийняте без урахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки позивача, не підтверджується належними доказами, а тому є протиправним.

Відповідно такий висновок атестаційної комісії "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" не може бути законною підставою для звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" через службову невідповідність.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантоване право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових й службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Приписи вказаних норм Конституції України та КАС України надають особі право звернутись до суду, якщо рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси.

Згідно положень п. 15 Розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, результати проходження атестації поліцейським оформлюється відповідним висновком, який може бути наступним: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

В пункті 28 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських передбачено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Тобто, реалізація висновків атестування поліцейських (займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність) шляхом видання відповідного наказу про звільнення зі служби в поліції - є обов'язковою та виключає можливість альтернативи, отже висновок атестаційної комісії, визначений підпунктом 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції, порушує права поліцейського, а тому йому надається право на його оскарження до апеляційної атестаційної комісії та/або в судовому порядку.

На даний час рішення Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області, оформлене протоколом від 24 лютого 2016 року №15.00003757.0026668, про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення з органів поліції є таким, що безпосередньо порушило його права з питань проходження публічної служби, оскільки на підставі вказаного висновку атестації позивача звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Отже, вказаний висновок обґрунтовано оскаржений позивачем до суду, згідно положень ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року, ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 6 КАС України.

Що стосується посилань Головного управління Національної поліції в Одеській області в запереченнях на адміністративний позов на порушення позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами щодо оскарження висновку атестаційної комісії від 24 лютого 2016 року, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 99 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 лютого 2016 року на засіданні атестаційної комісії №14 ГУНП в Одеській області прийняте рішення про те, що за результатами атестації позивач "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби в поліції через службову невідповідність".

Не погоджуючись з висновком атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24 лютого 2016 року, позивач оскаржив його до Апеляційної атестаційної комісії, однак його скаргу відхилено, про що зазначено у розділі V атестаційного листа (запис від 03 березня 2016 року). Однак, відмітка про ознайомлення позивача з висновком апеляційної атестаційної комісії від 03 березня 2016 року про відхилення скарги на висновок атестаційної комісії в атестаційному листі відсутня.

На підставі викладено, суд вважає, що оскільки позивач не був ознайомлений з рішенням апеляційної атестаційної комісії, прийнятим за результатами розгляду його скарги, та продовжував проходити службу в органах поліції, перебіг строку звернення до суду з позовними вимогами про скасування рішення (висновку) атестаційної комісії не почав витікати.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що положення частини третьої статті 99 КАС України про те, що строк звернення до суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у наведеній категорії справ необхідно тлумачити таким чином, що якщо поліцейський подав скаргу до апеляційної атестаційної комісії, то перебіг строку звернення до суду потрібно відраховувати від дня, коли він був ознайомлений з рішенням апеляційної атестаційної комісії, прийнятим за результатами розгляду його скарги, висловлена Пленумом Вищого адміністративного суду України в постанові від 29 вересня 2016 року №11 "Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації".

Також суд вважає необхідним зазначити, що згідно положень Інструкції № 1465 атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Так, пунктом 28 розд. ІV Інструкції 1465, встановлено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Однак, з часу проведення атестації до видання наказу про звільнення позивача минуло більше восьми місяців, протягом яких позивач продовжував працювати та виконувати свої службові обов'язки на посаді заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На підставі викладеного, суд вважає, що строк звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом слід обраховувати з часу коли він дізнався про своє звільнення.

При цьому, суд зазначає, що висновок атестаційної комісії може бути самостійним предметом спору з часу його прийняття, однак може бути оскаржений й після його реалізації шляхом видання наказу про звільнення, оскільки з цього часу ним безпосередньо порушене право на працю.

Отже, зазначений позов подано позивачем в межах, встановленого КАС України строку звернення до суду.

Законом України від 14.09.2006 року № 137-V ратифіковано Європейську соціальну хартію (переглянуту). Відповідно до пункту 1 частини 1 Хартії, кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає.

Згідно п. 24 частини 1 Хартії, усі працівники мають право на захист у випадках звільнення. Так, статтею 24 частини 2 Хартії, передбачено право на захист у випадках звільнення. З метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов'язуються визнати: a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов'язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби; b) право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу. З цією метою Сторони зобов'язуються забезпечити, щоб кожний працівник, який вважає себе звільненим без поважної причини, мав право на оскарження в неупередженому органі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Однак, враховуючи незаконність рішення (висновку) Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24 лютого 2016 року, прийнятого стосовно ОСОБА_1 про невідповідність займаній посаді, суд вважає, що порушене відповідачем право позивача на проходження служби в поліції підлягає відновленню шляхом скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15 листопада 2016 року №1490 о/с с в частині звільнення позивача зі служби в поліції та поновлення його на посаді заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Так, оскільки нормами Закону України "Про Національну поліцію" не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно з положеннями ст. 9 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України в постанові від 14.01.2014 року по справі № 21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до п. 6 розд. ІІІ вказаного Порядку, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Порядок не містить правил розрахунку середньоденного грошового забезпечення у разі поновлення на посаді, але містить положення щодо розрахунку середньоденного грошового забезпечення у разі виплати грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, яка проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення (абз. 8 п. 8 розд. ІІІ Порядку).

Суд вважає необхідним застосувати аналогію закону та визначити таким чином одноденний розмір грошового забезпечення позивача, оскільки саме цей Порядок є спеціальним щодо розрахунку грошового забезпечення поліцейських.

Згідно довідки про доходи від 04 січня 2017 року №47, виданої за підписом т.в.о. начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Одеській області, сума нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за вересень 2016 року складає 6228, 18 грн., за жовтень 2016 року - 10601, 20 грн. Усього за останні 2 календарні місяці роботи до звільнення - 16829, 38 грн. Кількість відпрацьованих днів у вересні - 30, у жовтні - 31. Усього 61 день.

Отже, середньоденний заробіток позивача складає 275, 89 грн. (16829,38/61).

Кількість днів вимушеного прогулу позивача складає 91 календарний день (з 16.11.2016 року по 14.02.2017 року).

Таким чином грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу складає 25105,99 грн. (275,89х91), який суд вважає необхідним стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області.

При цьому стягненню підлягає сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, обчислена за період з дня звільнення до моменту винесення рішення по справі, а не фактичного поновлення на службі, у зв'язку із чим відповідна позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

У відповідності з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 72, 86, 99, 122, 128, 158-163, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку атестаційної комісії, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Одеській області, оформлене протоколом від 24 лютого 2016 року, та зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте стосовно ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15 листопада 2016 року №1490 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність).

Поновити ОСОБА_1 майора поліції на посаді начальника сектору Кілійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16 листопада 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.11.2016 року по 14.02.2017 року в сумі 25105,99 грн. (двадцять п'ять тисяч сто п'ять гривень 99 коп.).

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня тримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук