Справа № 2а-789/10
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року м. Львів 2а-789/10

2а-789/10

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Рівненській області про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 16.05.2009 року без номера та серії про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 16.05.2009 року відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення та накладено штраф 260 грн. за порушення ним Правил дорожнього руху. З даною постановою не погоджується, оскільки така винесена незаконно, виходячи з того, що 16.05.2009 року о 15.50 год., керуючи власним транспортним засобом, у м. Дубно, загорівся індикатор поломки двигуна, у звязку з цим позивач змушений був здійснити вимушену зупинку автомобіля, включивши поворот, зупинився більше ніж за 30 метрів від дорожнього знаку «Зупинка маршрутних транспортних засобів», поруч з тротуаром. Під час пошуку несправностей автомобіля до нього підїхав автомобіль, з якого вийшов працівник ДАІ, який сказав, що водій порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж за 30 метрів від дорожнього знаку «зупинка маршрутних транспортних засобів» і склав постанову по справі про адміністративне правопорушення. Всупереч чинному законодавству позивачу не було надано копії протоколу, а також не розяснено його прав та обовязків, окрім цього у вищезазначеній постанові не зазначено серії та номера, та не встановлено дійсних обставин справи. Таким чином позивач вважає що дана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню та провадження у даній справі слід закрити. Також просить визнати неправомірними дії інспектора ВДАІ.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю і дав аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Допитаний в судовому засіданні, як свідок позивач ОСОБА_1 по суті справи показав, що у м. Дубно, керуючи транспортним засобом загорівся індикатор поломки двигуна. Будучи досвідченим водієм, позивач відразу помітив дорожній знак «зупинка маршрутних транспортних засобів» та здійснив вимушену зупинку автомобіля, з врахуванням відстані більше ніж 30 метрів від зони дії дорожнього знаку, включивши при цьому поворот. Під час пошуку несправностей автомобіля до нього підїхав автомобіль, з якого вийшов працівник ДАІ, який сказав, що водій порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж за 30 метрів від дорожнього знаку «зупинка маршрутних транспортних засобів» і склав постанову по справі про адміністративне правопорушення, не роблячи жодних замірів відстані та не зясовуючи обставин справи. Всупереч чинному законодавству позивачу не було надано копії протоколу, а також не розяснено його прав та обовязків, окрім цього у вищезазначеній постанові не зазначено серії та номера.

Заслухавши пояснення позивача, покази позивача допитаного як свідка, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що інспектором дізнання ВДАІ м. Дубно старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 16.05.2009 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн. за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 16.05.2009 року о 15.50 год. по вул. Грушевського у м. Дубно, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку ближче ніж 30 метрів від дорожнього знаку «Зупинка маршрутних транспортних засобів», чим порушив Правила дорожнього руху України (а.с.4).

Як вбачається із ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення при вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, складається згідно вимог ст. 254 КУпАП, відповідно до якої, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, цього працівником ДАІ зроблено не було.

16.04.2010 року судом надісланий запит Управлінню ОСОБА_3 у Рівненській області про витребування копії протоколу на підставі якого була складена постанова б/н від 16.05.2009 року, оскільки позивач ОСОБА_1 заперечив отримання такої. Однак відповіді на адресу суду не надійшло, таким чином відповідачем не підтверджено, що протокол про адміністративне правопорушення складався і надавався ОСОБА_1 При цьому, при винесенні постанови посадова особа не врахувала вимоги ст. 33 КУпАП, згідно якої, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Однак, вказані вимоги Закону не були враховані посадовою особою при винесенні оскаржуваної постанови.

При винесенні постанови було грубо порушено права позивача ОСОБА_1, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що посадова особа при винесенні даної постанови по справі про адміністративне правопорушення позбавила позивача прав гарантованих чинним законодавством України та не виконала вимоги матеріального і процесуального права.

Окрім цього, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладівта технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що представник відповідача жодного разу без поважних причин в судове засідання не прибув, при цьому не подав суду жодних належних і допустимих доказів стосовно правомірності оскаржуваної постанови, тому, суд бере до уваги пояснення позивача та покази позивача допитаного як свідка, відповідно до яких в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2009 року о 15.50 год. у м. Дубно, керуючи транспортним засобом, не порушував правила дорожнього руху, тим самим не вчиняв дію, яка посягає на громадській порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника та інших передбачених законом випадках.

Враховуючи вище наведене, оглянувши матеріали справи, те, що в матеріалах справи відсутні обєктивні дані, які спростовують наведені позивачем як свідком пояснення, які дані у судовому засіданні, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, що стосується вимоги позивача про визнання дій інспектора ВДАІ неправомірними, то в цій частині позову суд відмовляє на підставі того, що посадова особа інспектор ВДАІ діяв в межах посадової інструкції, та не вчиняв протиправних дій відносно позивача, однак при винесені постанови не правильно застосував певні правові норми, що призвело до винесення ним постанови, що не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17-19, 71, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 9, 33, 122, 251, 254, 258, 268 КУпАП суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора дізнання ВДАІ м. Дубно старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 16.05.2009 року (без серії та номера) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя С.І.Леньо