Справа № 206/886/17
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/886/17
Провадження № 2-а/206/41/17
У Х В А Л А

21.02.2017року

Суддя Самарського районного суду Дніпропетровської області Зайченко С.В., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №8 батальйону №4 УПП у м. Дніпро, капрала поліції ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти №8 батальйону №4 УПП у м. Дніпро, капрала поліції ОСОБА_2 в якому просить, скасувати протокол серії АА №056606 від 10.02.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, закрити адміністративну справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, зобовязати співробітника патрульної поліції повернути незаконно вилучене у неї майно, стягнути з відповідача на її користь 5000,00 грн. витрат на лікування.

Згідно з приписами ч.1 ст. 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі за статтею 156 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.254 зазначеного Кодексу передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до ч.1 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно протокол про адміністративне правопорушення має доказовий характер і не породжує правових наслідків, оскільки не встановлює права і обов'язки для учасників спірних правовідносин, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України, а є лише підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення, а отже, оскарження останнього, як окремого акту та дій по його складанню, в судовому порядку не передбачено.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених норм права, слід дійти висновку, що кінцевим результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення є прийняття уповноваженим органом одного з рішень, визначених ст.284 КУпАП. При прийнятті рішення повинні враховуватись обставини, що визначені ч.1 ст.280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідно повинна враховуватись і правомірність дій по складанню протоколу, дотриманння нормативно-правових актів посадовою особою, яка його склала, тощо, що в даному випадку повинно здійснюватись адміністративними комісіями, уповноваженим на його розгляд та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Також, пунктом 3 частини 3 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, зокрема про накладення адміністративних стягнень.

Крім цього, відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Відтак, суд не повинен розглядати справу в тому разі, якщо пред'явлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію, що є підставою при закритті провадження у справі не застосовувати ч. 2ст. 157 КАС України. Відповідна правова позиція викладена і в листі Вищого адміністративного Суду України від 30.11.2009 року № 1619/10/13-09 „Щодо застосування норм процесуального права".

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, а тому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не породжує для позивача будь-яких юридичних наслідків, та не має правового значення у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, а тому в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення та дії (щодо правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення, дотримання при цьому прав позивача, наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення) самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст.17 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 в частині вимог про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення та зобовязання повернути майно, слід відмовити.

У звязку з чим, не має підстав і для розгляду вимоги про стягнення витрат на лікування, оскільки така вимога розглядається в порядку адміністративного судочинства за приписами ст.21 КАС України тільки в разі її заявлення в одному провадженні з вимогою про вирішення публічно-правового спору.

Враховуючи, що при зверненні до суду з дійсним позовом ОСОБА_1 не було заявлено вимог про вирішення публічно-правового спору, то необхідним вважаю, відмовити і у відкритті провадження щодо вимоги про стягнення витрат на лікування.

Разом з тим, вважаю необхідним, розяснити позивачу, що окремо, з вищезазначеною вимогою вона може звернутися до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 17, 104, 107, 158-160, 186 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №8 батальйону №4 УПП у м. Дніпро, капрала поліції ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.254 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Зайченко