Справа № 815/2740/16
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2740/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

21 лютого 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.

судді -Потапчука В.О.

судді -Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення № 29261565, скасування запису та внесення запису про скасування державної реєстрації право власності,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ від 14.04.2016 року №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно);

- скасувати запис від 14.04.2016 року про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 09.12.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, номер запису про право власності 8077971. Право власності було зареєстровано на підставі рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року.

Проте, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року були скасовані рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року, а справа була передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

14.04.2016 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ прийнято рішення №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Позивач вказує на те, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, разом з тим, відповідачем було внесено запис 14.04.2016 року лише на підставі рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року, яким були скасовані рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року проте не було прийнято рішення про скасування рішення державного реєстратора.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Приморським районним судом м. Одеси 30.04.2014 року було прийнято рішення по справі №1522/2203/2012 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи, - Товариство з обмеженою відповідальністю «РВ Лізінг», Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» про поділ майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «РВ Лізінг», Публічне акціонерне товариство Родовід Банк», про поділ сумісно нажитого майна подружжя, визнання договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, виселення, вселення в квартиру, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання добросовісним набувачем.

Вказаним рішенням встановлено, що 17.09.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, зареєстрований у РАГСу м. Кишинева. За час ОСОБА_2 він та ОСОБА_5 придбали квартиру АДРЕСА_1 в м.Києві, та була зареєстровано з моменту придбання у встановленому законом порядку його право власності в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна». 18.11.2011 року він з відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_5 оформили договір дарування квартири АДРЕСА_1 29.07.2013 року, між відповідачем ОСОБА_5, та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу даної квартири.

Вищезазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 страждав стійким хронічним розладом у формі рекурентної (періодичної) шизофренії, шизоефектний варіант, змішаний (біполярний) ефективний тип зі здатністю вживати наркотичні засоби (марихуана), що абсолютно виключає здатність ОСОБА_2 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час укладання договору дарування квартири АДРЕСА_1.

З наведених підстав рішенням Приморського районного суду: визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 18.11.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М.; витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та повернуто її у власність ОСОБА_2; зобов'язано ОСОБА_3 звільнити квартиру АДРЕСА_1; та вселити в квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року у вказаній вище частині рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року було залишено без змін.

09.12.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, номер запису про право власності 8077971.

Надалі, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року були скасовані рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року, а справа була передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі вказаної ухвали 14.04.2016 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ прийнято рішення №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності винесене відповідачем, є правомірним, оскільки винесено на підставі ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року, результатом якої було скасування рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року, якими договір дарування визнано нечинним, а відтак на теперішній час він є дійсним.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинного на час прийняття оскаржуваного рішення) у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року були скасовані рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року, а справа була передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, жодного зобов'язання державного реєстратора вчинити будь-які дії по внесенню запису про скасування державної реєстрації права або скасування самого рішення чи запису про державну реєстрацію рішення суду не містить. Колегія суддів зазначає, що державний реєстратор не зобов'язаний вивчати судові рішення, проводити їх аналіз та на підставі власного суб'єктивного сприйняття вчиняти відповідні дії на виконання службових обов'язків.

Крім того, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 12 грудня 2011 року за №3502/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за №1429/20167, визначено процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

У відповідності до п.2.1, п.2.6 Порядку №3502/5, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком. У разі ліквідації державної нотаріальної контори, зупинення або припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса заява подається до органу державної реєстрації прав за місцем розташування нерухомого майна. Заява подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Разом з тим, колегією суддів не було встановлено, що державному реєстратору було надано рішення суду про скасування рішення державного реєстратора - про державну реєстрацію права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), що набрало законної сили.

Відтак, колегією суддів встановлено, що відповідач діяв не в межах процедури прийняття і розгляду заяв щодо внесення запису про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно яка передбачена чинним законодавством України.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про правомірність та законність рішення відповідача про скасування державної реєстрації права власності є необґрунтованим та не підтверджується матеріалами справи.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2, в частині визнання противоправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ від 14.04.2016 року №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про скасування запису від 14.04.2016 року про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, колегія суддів зазначає, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки, за правилами ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав є в тому числі рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. Окрім того, відповідно до пп. 41, 42 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та у разі коли на підставі рішення суду скасовано рішення державного реєстратора про внесення змін до запису Державного реєстру прав, державний реєстратор поновлює записи, які існували до внесення відповідних змін.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати противоправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ від 14.04.2016 року №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно)

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: О.І. Шляхтицький