Справа № 450/2241/16-а
Суддя: Данилів Є. О.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2241/16-а Провадження № 2-а/450/22/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення меж присадибної земельної ділянки,-

встановив:

Пустомитівським районним судом львівської області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення меж присадибної земельної ділянки.

Позивачем заявлені наступні позовні вимоги: скасувати рішення Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району № 281 від 11 березня 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою»; зобовязати Гамаліївську сільську раду Пустомитівського району Львівської області відновити порушене моє право у користуванні присадибною земельною ділянкою і встановити межі моєї земельної ділянки в с. Гамаліївка, Пустомитівського району в таких розмірах: шириною 18 м 20 см в сільської дороги, а з врахуванням межі стежки до ріки- 18 м 50 см, шириною зі сторони ріки - 26 м, а з врахуванням межі стежки до ріки- 26 м 50 см, довжиною- 73 м.

В судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки така, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не зявилися.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із розяснень, даних в п. 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. Верховний Суд України у постанові від 11.11.2014 року у справі № 21-493а14, зазначив наступне: у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (ненормативного акта , який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки між сторонами виникає спір про право. Із правової позиції викладеної ВСУ у Постанові від 16.12. 2015 року Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах 16 грудня 2015 року розглянув справу № 6 - 2510 цс 15, предметом якої був спір про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки та витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння, слідує:

при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив такий правовий висновок. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід оцінювати три критерії на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу.

Принцип «пропорційності» передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Зазначені вище обставини в сукупності із вказаними нормами закону свідчать про те, що існують підстави визначені, п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення меж присадибної земельної ділянки, оскільки спір, що виник між сторонами належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 157, 165 КАС України, суд,-

постановив:

провадження у справі № 450/2241/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення меж присадибної земельної ділянки, - закрити.

Розяснити позивачам, що вони мають право звернутись до суду з аналогічними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства до місцевого загального суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_4