Справа № 2а-1675/10
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року м. Львів 2а-1675/10

2а-1675/10

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області про поновлення строку на оскарження постанови, скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення строку на оскарження постанови, скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12.10.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн., закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 14 жовтня 2009 року він отримав постанову серії ВС 045420 по справі про адміністративне правопорушення від 12.10.2009 р. разом з фото належного йому транспортного засобу марки Пежо, д.н.з. НОМЕР_1. Згідно вказаної постанови його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а в його діях не було ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова була винесена за результатами застосування фіксації порушення засобом фото та відео зйомки у відповідності до ст. 14-1 КУпАП., в даному випадку прилад ВІЗИР технічно не може працювати в автоматичному режимі. Також позивач зазначає, що постанову винесено в день фіксації правопорушення, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, тим самим відповідач не встановив особу, що допустила мниме порушення, а виніс постанову на ім»я власника. Просить постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити. Також просить поновити строк оскарження постанови, оскільки такий пропустив з поважних причин.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Додатково пояснив, що дана постанова була надіслана на адресу його реєстрації, де він не проживає. 14.10.2009 року син передав йому вказану постанову про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України та оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу його відсутності на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2009 року Інспектором адміністративної практики БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2, на підставі даних зафіксованих приладом «Візир» № 0711223, винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ВС № 045420 відносно власника транспортного засобу ОСОБА_1 (а.с.6) за вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме:ОСОБА_1, 11.09.2009 р. о 16 год. 41 хв. по вул. Піскова, 50 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку на тротуарі залишивши відстань для руху пішоходів менше ніж 2 м., чим порушив вимоги п. 15.10 «В» Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

При цьому, згідно інструкції по експлуатації приладу «Візир», даний прилад призначений для вимірювання швидкості транспортних засобів, відеозапису факту порушення правил дорожнього руху відображення його на екрані монітора, обробки, збереження відтворення відеозапису, прилад «Візир» забезпечує відеозапис (або фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і патрульному режимах роботи. В розділі 2 вищевказаної інструкції «Основні технічні характеристики», чітко визначено, що прилад працює виключно у режимах вимірювання швидкості як Стаціонарний або Патрульний але ніяк не автоматичний.

Автоматичним є такий режим роботи приладу, який виконується без втручання в його діяльність сторонніх факторів, тобто без людини. Прилад, «Візир» яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо).

Крім того, згідно п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено наказом МВС 13.11.2006 №1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників. У постанові по справі про адміністративне правопорушення від 12.10.2009 року за ВС 0454420 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію, ким вона проводилася, в дані постанові зазначено тільки посадову особу, яка виносила оскаржувану постанову.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що представник відповідача жодного разу без поважних причин в судове засідання не прибув, при цьому не подав на адресу суду належні докази стосовно правомірності оскаржуваної постанови винесеної Інспектором адміністративної практики БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ ОСОБА_2

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла дану постанову вимоги закону не враховані.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, при огляді фотографій (а.с.7) неможливо ідентифікувати місце скоєного правопорушення, та не вказано жодних обєктивних даних, які б могли підтвердити географічну локацію даного автомобіля марки Пежо, д.н.з. НОМЕР_1, тому суд вважає не доведеним факту порушення позивачем п. 15.10 «В» Правил дорожнього руху України, що тягнене за собою відсутність обєкту у складі правопорушення, тобто тих охоронюваних правовими нормами суспільних відносин та соціальних благ на які постягається субєкт адміністративного правопорушення, отже в діях ОСОБА_1 не вбачається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника та інших передбачених законом випадках.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що слід визнати протиправною та скасувати постанову винесену Інспектором адміністративної практики БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення від 12.10.2009 року за № ВС 045420 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн., а провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання обґрунтованості позову, щодо встановленого ст.289 КУпАП строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, то суд визнає причини пропуску такого поважними, оскільки позивач невчасно дізнався про наявність оспорюваної постанови (а.с.4), оскільки така надійшла за місцем його реєстрації.

Керуючись ст.ст. 2, 17-19, 71, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 9, 33, 14-1, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 289 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову інспектора адміністративної практики БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення від 12.10.2009 року за № ВС 045420 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя С.І. Леньо