Справа № 808/223/17
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року о 09 год. 55 хв.Справа № 808/223/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2017 року Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 16000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказав на те, що з розміром штрафу застосованого контролюючим органом не згоден, проте, буде сплачувати, у зв'язку з чим просить суд розстрочити сплату штрафу на 24 місяці.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази та їх взаємозв'язок у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що податковий борг зі сплати штрафних санкцій в розмірі 16000,00 грн. виник з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, як фізична особа - підприємець 09.04.2012 за №2 069734, вид діяльності - 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Крім того, судом встановлено, що 02.02.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис 2 069734 про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, на підставі власного рішення.

Відповідно до пп.97.4.3 п.97.4 ст.97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, є: стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Судом встановлено, що контролюючим органом, на підставі акту перевірки №0063/08/01/21//197/2201/НОМЕР_1 від 29.12.2014, прийнято податкове повідомлення - рішення № від 29.12.2014, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 17000,00 грн.

Вказане податкове повідомлення - рішення було направлено на адресу засобами поштового зв'язку та отримано відповідачем особисто 03.01.2015 (а.с.8 зворотній бік).

З матеріалів справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в судовому порядку до Запорізького окружного адміністративного суду було оскаржено податкове повідомлення - рішення № від 29.12.2014.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2015 у справі №808/444/15 у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 29.12.2014 відмовлено.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2015 у справі №808/444/15 набрала законної сили 21.04.2015.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2015 у справі №808/444/15 встановлено, що: «Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області в грудні 2014 року було проведено фактичну перевірку магазину ФОП ОСОБА_2 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами перевірки відповідачем був складений акт перевірки №0063/08//01/21//197/2201/НОМЕР_1 від 29.12.2014, яким встановлено наступні порушення: порушення позивачем ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Закон №481), що передбачає собою проведення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії (реалізація горілки «Вільна» 0,5 л. за ціною 40 грн. за пляшку в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1).

За наслідками перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог ч.11 ст.15 Закону №481, а саме: роздрібної торгівлі без наявності ліцензії.»

Отже, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2015 у справі №808/444/15 встановлений факт проведення ФОП ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом тиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

У відповідності до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Строки сплати податкового зобов'язання визначені статтею 57 ПК України. Так, відповідно до пунктів 57.2, 57.3 статті 57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац 4 п.56.18 ст.56 ПК України).

Отже, у зв'язку із набранням 21.04.2015 законної сили постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2015 у справі №808/444/15 сума грошового зобов'язання визначена у податковому повідомленні - рішенні № від 29.12.2014 є узгодженою та підлягає сплаті у строк встановлений ПК України.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачем у добровільному порядку сплачено суму грошового зобов'язання у розмірі 1000,00 грн., у зв'язку з чим залишок несплаченого грошового зобов'язання станом на час розгляду справи складає 16000,00 грн.

Щодо посилань відповідача на необґрунтованість розміру застосованої штрафної санкції, суд зазначає, що згідно абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» штраф в розмірі 17000,00 грн. є мінімальною штрафною санкцією за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

Суд зазначає, що підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до приписів ст.59 Податкового кодексу України відповідачу направлена поштою податкова вимога №890-17 від 11.05.2016, яка отримана відповідачем особисто 16.05.2016. Оскільки вимога не була відкликана в порядку ст.60 Податкового кодексу України, контролюючий орган не мав підстав для направлення нової податкової вимоги.

На момент розгляду справи в суді, податковий борг зі сплати штрафних санкцій в розмірі 16000,00 грн. відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу зі сплати штрафних санкцій в розмірі 16000,00 грн. та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно клопотання позивача розстрочити виплату штрафу на 24 місяці, суд зазначає, що порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків визначений статтею 100 ПК України.

Відповідно до п.100.2 ст.100 ПК України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу здійснюється контролюючим органом за зверненням платника податків.

Натомість, стаття 263 КАС України регулює питання відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Отже, враховуючи приписи ч.1 ст.263 КАС України суд приходить до висновку, що клопотання про розстрочення сплати суми штрафу, станом на час ухвалення даного судового рішення є передчасним та необґрунтованим, що зумовлює відсутність підстав для його задоволення.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до приписів п.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з адміністративних штрафів та інших санкцій в розмірі 16000,00 грн. (шістнадцять тисяч гривень 00 коп.) на р/р 0009, код платежу 21081103, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко