Справа № 234/16315/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пікалова Н.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року справа №234/16315/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегії суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2016 року у справі № 234/16315/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправними дій субєктів владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2016 року ОСОБА_2 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (надалі відповідач, Управління) про визнання рішення про відсутність права на щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг протиправними, встановлення права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту отримання постійного місця роботи, зобовязання призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 07.05.2015 року, дня звернення за допомогою по 07.11.2016 року, у розмірі 8 398,00 грн. (а.с. 2-6).

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління праці соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до її заяви.

Скасовано рішення Управління праці соціального захисту населення Краматорської міської ради від 23.05.2016 року, номер особового рахунку 1501007 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання в частині відмови в призначенні зазначеної допомоги ОСОБА_2

Зобов'язано Управління праці соціального захисту населення Краматорської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 18.11.2015 року (а.с. 34-37).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог позивачу у звязку з відсутністю підстав.

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги встановила наступне.

ОСОБА_2 є громадянкою України, яка разом з родиною чоловіком та сином постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 5 кв. 24. У серпні 2014 року позивач вимушено покинула своє фактичне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок проведення на даній території антитерористичної операції та переїхала разом з родиною до міста Сміла Черкаської області.

Відповідно до довідки Управління праці та соціально захисту населення м. Сміли Черкаської області від 27.10.2014 року № НОМЕР_1, позивача взято на облік, як особу яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, тобто визнано внутрішньо переміщеною особою (а.с. 9).

Як встановлено під час розгляду справи у суді першої інстанції, УПСЗН м. Сміла призначена адресна допомога на проживання на сімю з 2-х осіб: ОСОБА_3, чоловік, пенсіонер, інвалід 3 групи та ОСОБА_2, дружина, як працездатна особа на період з 27.10.2014 по 26.04.2015 року в наступних розмірах: з 27.10.2014 по 26.12.2014 1326,00 грн. (884,00 грн. для непрацездатного члена сімї та 442,00 грн. для працездатного члена сімї); з 27.12.2014 по 26.02.2015 1105 грн. (884,00 грн. для непрацездатного члена сім*ї та 221,00 грн. (50%)- для працездатного члена сімї зі зменшенням розміру); з 27.02.2015 по 26.04.2015 884,00 грн. (884,00 грн. для непрацездатного члена сім*ї та 0 грн. для непрацюючого члена сімї, припинення у звязку з непрацевлаштуванням).

07 травня 2015 року позивач взята на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, як особу яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, тобто визнано внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 07.05.15 № 1426/46189 (а.с. 11).

У той же день, 07 травня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням відповідача від 23.05.2015 року позивачка отримала розпорядження про відсутність у неї права на призначення щомісячної адресної допомоги.

18 листопада 2015 року, під час продовження дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.05.2015 за № 1426/46189 позивач повторно звернулась до відповідача із заявою при призначення адресної допомоги.

Відповідно до листа відповідача № 01-08/5926 від 26.04.2016 року, згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (надалі Порядок № 505), особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 Порядку № 505 на наступний строк не призначається. Відповідач також зазначив, що відповідно до п. 12 Порядку № 505, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно змін до п. 12 Порядку № 505, виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на призначення виплати грошової допомоги. Враховуючи, що припинення адресної допомоги здійснено з 27.02.2015 року, а працевлаштувалась позивач 05.05.2015 року, підстави для призначення їй адресної допомоги відсутні (а.с. 13).

13 травня 2016 року, під час продовження дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.05.2015 за № 1426/46189 позивач повторно зверталась до відповідача із заявою при призначення адресної допомоги.

23 травня 2016 року відповідачем прийнято розпорядження про відсутність у позивача права на отримання адресної допомоги згідно п.7 Порядку п. 3 (а.с. 14), яке отримано позивачем 31 травня 2016 року, що не заперечується сторонами по справи та не є спірним.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач зверталась до відповідача не про поновлення призначеної допомоги, виплата якої була припинена, а про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк, тому посилання відповідача на порушення позивачем п.п. 7, 12 Порядку № 505 є безпідставними. Судом першої інстанції також зазначено, що після отримання постійного місця роботи, позивач мала право отримувати щомісячну адресну допомогу переміщених осіб з дня відповідного звернення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі по тексту Порядок № 505).

Відповідно до пунтку 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за їїпризначенням і виплачується по місяцьзняття з такого облікувключно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п. 7 Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до довідки Відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» № 26-01/12-1541 від 10.10.2016 року вбачається, що позивач працювала у зазначеній установі на посаді інженера 2 категорії організаційно-технічного відділу з 05 травня 2015 року по 30 вересня 2015 року, а з 01 жовтня 2015 року позивач у тій же установі, але на посаді провідного інженера-керівника групи організаційної роботи організаційно-технічного відділу Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Донбаському регіоні у місті Краматорськ (а.с. 10).

Таким чином, ОСОБА_2 зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради не за призначенням грошової допомоги на підставі довідки, виданої Управлінням праці та соціально захисту населення м. Сміли Черкаської області, а за призначенням грошової допомоги на підставі довідки, виданої відповідачем, тому посилання відповідача на порушення ОСОБА_2 пунктів 7, 12 Порядку затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішення Управління праці соціального захисту населення Краматорської міської ради від 23.05.2016 року та зобов'язання Управління праці соціального захисту населення Краматорської міської ради здійснити нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 18.11.2015 року.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2016 року у справі № 234/16315/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів: Л.В. Ястребова

ОСОБА_4

ОСОБА_5