Справа № 806/2686/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м.Житомир справа № 806/2686/16

категорія 11.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Овруцької державної нотаріальної контори, Треті особи: Овруцька міська рада, ОСОБА_2, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України і Овруцької державної нотаріальної контори про визнання протиправною бездіяльність і зобов'язання внести в електронний Реєстр заборон зміну нумерації будинку, на який накладено заборону, з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1.

Заявою від 14.02.2017року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху Позивач уточнив свої позовні вимоги виключно щодо протиправної бездіяльності Овруцької державної нотаріальної контори і зобов'язання внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо заборони відчуження об'єкту нерухомого майна зміну нумерації будинку, на який накладено заборону, з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1.

В судовому засіданні Позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що в порядку спадкування набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, що розташований по АДРЕСА_1. Як власник вказаного будинку не може реалізувати своє право на відчуження, так як за інформацією Реєстру заборон на будинок накладена заборона. Вважає, що така заборона є помилковою, так як при внесенні запису до Реєстру заборон не було враховано зміну нумерації будинків по даній вулиці, що мала місце в 1978році.

В послідуюче судове засідання Позивач не прибув, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні представник Овруцької державної нотаріальної контори, Відповідача по даній справі, проти позову заперечила і пояснила, що дійсно 17.03.2006року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна був внесений запис про заборону відчуження будинку АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1 на підставі повідомлення від 20.07.1972року Овруцького комбінату по виробництву молочних консервів. Саме таке повідомлення на даний час не збереглося. На думку представника Відповідача, зняття такої заборони можливо виключно за повідомленням цього комбінату або його правонаступника, про що було роз'яснено Позивачу.

В послідуюче судове засідання представник Відповідача не прибула, заявила про продовження судового розгляду справи без її участі.

Представник Овруцької міської ради, Третьої особи по даній справі, в судові засідання не прибув, про дату, час і місце їх проведення був повідомлений належним чином.

Третя особа по даній справі, ОСОБА_2, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що в порядку спадкування вона є власником будинку АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1. Вказаний будинок відповідно до рішення Виконавчого комітету Овруцької міської ради був введений в експлуатацію лише з 07.07.1982 року, а тому на день накладання заборони не міг фізично існувати як об'єкт нерухомого майна.

В послідуюче судове засідання ОСОБА_2 не прибула, заявила про продовження судового розгляду справи без її участі.

Враховуючи неявку в судове засідання представників сторін та відсутність потреби в допиті свідків та експерта, суд відповідно до вимог ст.128 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, пояснення Позивача, представника Відповідача і Третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються уточнені позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються правовими нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004року N 1952-IV (надалі - Закон N 1952-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 17.03.2006року Відповідачем до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі архівного запису був внесений запис за реєстраційним номером 2978813 про заборону відчуження будинку АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1.

Як зазначено у витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.01.2017року, таке обмеження було зумовлено повідомленням від 20.07.1972року Овруцького комбінату по виробництву молочних консервів відносно власника будинку ОСОБА_3

Безспірно, в силу положень ст.54 Закону УРСР " Про державний нотаріат" державний нотаріус за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

За приписами чинного Закону України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року N3425-XII, зняття заборони не відноситься до нотаріальної дії і відповідно до вимог ст.74 цього Закону підставою для зняття заборони відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна є повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), що обумовили накладення такої заборони на їх відчуження.

Судом встановлено та не заперечується представником Відповідача, що Позивач 11.10.2016року письмово звернувся до Відповідача щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач не оскаржує правомірність внесення самого запису, а тому суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідно до положень ст.10 Закону N1952-IV Відповідач виступає виключно як державний реєстратор щодо внесення відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Як зазначено в дослідженому судом листі Відповідача від 11.10.2016року, Позивачу було лише роз'яснено щодо можливості зняття такої заборони виключно у разі пред'явлення листа або заяви про вилучення такого обтяження від організації, за повідомленням якої накладена заборона або її правонаступника (а.с.5).

Такі дії Відповідача не узгоджуються із вимогами ст.10 Закону N1952-IV, відповідно до яких державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

За результатами розгляду звернення Позивача Відповідачем зазначених рішень не приймалося, а тому вказане звернення вважається не розглянутим.

Суд вважає безпідставними також доводи Позивача про те, що накладання такої заборони було помилковим і внесення спірного запису щодо заборони відчуження житлового будинку не врахувало зміну нумерації будинків по АДРЕСА_1.

По-перше, зміна нумерації дійсно мала місце, але на підставі рішення виконкому Овруцької міської ради від 04.05.1978р. (а.с.9).

По-друге, як зазначено в рішенні Виконавчого комітету Овруцької міської ради №215 від 05.08.1982року, на житловий будинок гр.ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 оформлено право власності (а.с.43).

Тобто, звернення від 20.07.1972року Овруцького комбінату по виробництву молочних консервів щодо заборони відчуження будинку відносно власника будинку ОСОБА_3 мало місце задовго до офіційного визнання права власності на житловий будинок гр.ОСОБА_3 (1982р.) та зміни нумерації будинків (1978р.).

За твердженнями представника Відповідача саме звернення від 20.07.1972року Овруцького комбінату по виробництву молочних консервів щодо заборони відчуження будинку не збереглося за плином часу.

За приписами ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог з метою захисту порушеного права Позивача, та як вважає, що запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) за реєстраційним номером 2978813 про заборону відчуження будинку АДРЕСА_2 порушує права Позивача і Третьої особи ОСОБА_2 та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Алгоритм дій державного реєстратора щодо умови, підстави та процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, переліку документів, необхідних для її проведення визначаються правовими нормами Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. N 553).

Як зазначено в абзаці другому пункту 12 цього Порядку, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, в тому числі відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2017року ще 18.09.2015року за реєстраційним номером 3000745 проведена державна реєстрація припинення у зв'язку з визнанням банкрутом ПАТ "Овруцький молочноконсервний завод", що був правонаступником Овруцького комбінату по виробництву молочних консервів.

За приписами ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 609 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Як зазначалось вище, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом ще 18.09.2015року внесено запис про припинення у зв'язку з визнанням банкрутом юридичної особи, яка ініціювала накладання заборони на вказаний будинок

За приписом ст. 104 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції на час внесення запису) юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, є припиненою і її цивільна правосуб'єктність.

Оскільки припинено діяльність юридичної особи, то є припиненими зобов'язання, що слугували підставою для накладання заборони на відчуження нерухомого майна.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними.

Відповідно до ч.4 ст.13 цього Закону відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи є підставою для зняття їх з обліку в органах державної статистики, державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України та/або вчинення інших дій відповідно до законодавства.

В розумінні вимог п.40 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 зміна відомостей про суб'єкта цього обтяження прав на нерухоме майно є та була підставою для внесення державним реєстратором відповідного запису до Державного реєстру прав про такі відомості.

Таким чином, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 18.09.2015року про державну реєстрацію припинення у зв'язку з визнанням банкрутом юридичної особи ПАТ "Овруцький молочноконсервний завод" є підставою для скасування запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 2978813 про заборону відчуження будинку АДРЕСА_2.

На підставі викладеного суд робить висновок, що звернення ОСОБА_1 щодо зняття заборони на відчуження будинку АДРЕСА_2 є нерозглянутим, а тому підлягає розгляду Овруцькою державною нотаріальною конторою шляхом скасування запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 2978813 про заборону відчуження будинку АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати ОСОБА_1 підлягають частковому відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у вигляді судового збору в сумі 275,60грн. за рахунок бюджетних асигнувань Овруцької державної нотаріальної контори.

Керуючись вимогами ст.ст.2,11,86,94,128,159-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправну бездіяльність Овруцької державної нотаріальної контори, допущену при розгляді звернення ОСОБА_1 від 11.10.2016року.

Зобов'язати Овруцьку державну нотаріальну контору скасувати запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) за реєстраційним номером 2978813 про заборону відчуження будинку АДРЕСА_2.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 275,60грн. за рахунок бюджетних асигнувань Овруцької державної нотаріальної контори.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.Ф. Нагірняк