Справа № 806/2722/16
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Житомир справа № 806/2722/16

категорія 5.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Черноліхова С.В., суддів: Попової О.Г., Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Матвєєва В.М.,

за участю: представника позивача Гапонова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання утриматися від прийняття рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" звернулось до суду із вказаним позовом та просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 та пункт 289 додатку до цього наказу в частині встановлення товариству терміну для усунення порушень вимог пункту 25 "Положення про порядок проведенння державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин", затвердженого постановою КМУ від 22.12.1994 № 865 щодо проведення повторної державної експертизи;

2) зобов'язати Державну службу геології та надр України утриматися від прийняття рішень про зупинення дії або анулювання спеціального дозволу на користування надрами (на Городське родовище) від 06.12.2007 № 4528, наданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр", у зв'язку із непроведенням останнім повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр;

3) визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2016 № 5 та пункт 84 додатку 3 до цього наказу ("Переліку спеціальних дозволів на користування надрами, дія яких зупинена з 01.03.2017") в частині зупинення з 01.03.2017 дії спеціального дозволу на користування надрами (на Городське родовище) від 06.12.2007 № 4528, наданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр"

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ "Новогородецький кар'єр" є власником спеціального дозволу № 4528 від 06.12.2007 на користування надрами на Городське родовище гранітів. Наказом Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 товариству було надано 30-денний строк для усунення виявленого порушення в сфері користування надрами щодо необхідності проведення повторної державної експертизи родовища (кожні п'ять років), що передбачено п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865. Крім того, в зв'язку із порушенням вимог п.25 цього Положення, пунктом 3 наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5, дія спеціального дозволу № 4528, виданого товариству, зупинена з 01.03.2017. Однак, п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, у редакції, яка передбачала необхідність проведення повторної державної експертизи через кожних п'ять років, втратив свою чинність з 01.01.2011. Таким чином, вимоги Державної служби геології та надр України щодо обов'язковості проведення додаткової експертизи не ґрунтуються на чинному законодавстві. З огляду на вказане, накази в оспорюваній частині необхідно скасувати та зобов'язати відповідача утриматися від прийняття рішень про зупинення дії або анулювання спеціального дозволу від 06.12.2007 № 4528 у зв'язку із непроведенням товариством повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача надіслав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу в порядку письмового провадження. Згідно поданих письмових заперечень просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин був викладений у редакції, що передбачала проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1236, Постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 була визнана такою, що втратила свою чинність. В подальшому до Положення зміни та доповнення не вносились, попередня редакція пункту не відновлювалась, з огляду на що твердження позивача про незаконність оспорюваних наказів є необгрунтованим. Крім того, позиція щодо обов'язковості проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років, підтримується Державною Фіскальною службою України та Міністерством юстиції України та викладена в листах від 03.06.2016 № 9651/5/99-99-12-02-03-16 та від 18.09.2013 № 10140-0-26-13/10.2.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ТОВ "Новогородецький кар'єр" є власником спеціального дозволу № 4528 від 06.12.2007 на користування надрами Городського родовища гранітів, а саме: видобування гранітів та мігматитів, придатних для виробництва щебеню будівельного. Строк дії дозволу встановлений до 06.12.2027 (а.с.12).

Листом від 04.04.2016 № 5522/13/14-16 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) повідомила товариство про те, що згідно з пунктом 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 (далі -Положення № 865), повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр. Згідно з отриманою інформацією, надрокористувач не подавав на повторну державну експертизу матеріали геолого-економічної оцінки родовища корисних копалин. В зв'язку із вказаним, позивач просив повідомити у місячний строк про дату розгляду Державною комісією України по запасах корисних копалин зазначених матеріалів для повторної державної експертизи (а.с.17).

У відповідь, оформлену листом від 20.04.2016 № 16, ТОВ "Новогородецький кар'єр" зазначило, що пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин у редакції, яку наводить Держгеонадра, не діє з 01.01.2011, а тому наразі не встановлений обов'язок гірничих підприємств (надрокористувачів) проводити повторну державну експертизу кожні п'ять років (а.с.18-19).

01.09.2016 Державна служба геології та надр України, за підписом т.в.о.голови Бояркіна М.О., винесла наказ № 287, яким, у зв'язку із порушенням ТОВ "Новогородецький кар'єр" вимог п.25 Положення щодо непроведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, останньому встановлено 30-денний строк для усунення недоліків (а.с.22, 23-24).

Пунктом 3 наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5, відповідно до п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 та п.25 Положення щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, - з 01.03.2017 зупинено дію спеціального дозволу № 4528 від 06.12.2007, виданого ТОВ "Новогородецький кар'єр" (а.с.188,189-190).

Отже, як підставу для винесення спірних наказів Державною службою геології та надр України визначено п.25 Положення № 865, у редакції, яка передбачає проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр.

Спірні правовідносини врегульовані Положенням про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865.

Так, пунктом 25 Положення №865 (у редакції, чинній до 26.03.2008) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до пункту 25 Положення № 865 та викладено у наступній редакції:

"Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011.

Разом з тим, відповідач стверджує, що оскільки зміни до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин не вносились, а попередня редакція п. 25 Порядку №865 не відновлювалась, тому вказаний пункт діє в редакції Постанови № 264.

Суд, не погоджується з даними доводами відповідача з огляду на таке.

Відповідно до п.32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування .

У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід також зазначити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Водночас, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 зміни та доповнення до Положення № 865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась.

З наведеного вбачається, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення № 865, втратила чинність 12.01.2011, а попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення №865 не є чинними.

Таким чином, станом на момент виникнення спірних правовідносин, норма пункту 25 Положення № 865 у жодній із вищевказаних редакцій не діяли.

Суд також зазначає, що листи Державної Фіскальної служби України та Міністерства юстиції України від 03.06.2016 № 9651/5/99-99-12-02-03-16 та від 18.09.2013 № 10140-0-26-13/10.2, на які посилається відповідач в обгрунтування своїх заперечень, мають лише інформаційний характер та не обов'язковими до застосування, а тому суд не бере їх до уваги.

Крім того, як видно із акту планової перевірки № 06-05/23/2016-08/п (25), проведеної Департаментом державного геологічного контролю Держнеонадр України, відносно ТОВ "Новогородецький кар'єр" станом на 18.02.2016 не було встановлено порушень, пов'язаних із дотриманням вимог Положення № 865 (а.с.34-39).

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою для прийняття Державною службою геології та надр України наказу № 287 від 01.09.2016 та п.3 наказу від 11.01.2016 року №5 визначений п.25 Положення №865 у недіючій редакції, відповідно зазначені накази прийняті не на підставі, що передбачені законом, та в цій частині підлягають скасуванню. Суд також зважає на те, що немає необхідності окремо скасовувати пункт 289 додатку до наказу № 287 та пункт 84 додатку 3 до наказу № 5, оскільки застосований спосіб захисту порушених прав позивача повністю відповідає змісту такого порушення і не потребує додаткової деталізації.

Що стосується вимоги зобов'язати Державну службу геології та надр України утриматися від прийняття рішень про зупинення дії або анулювання спеціального дозволу на користування надрами (на Городське родовище) від 06.12.2007 № 4528, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відтак, із вказаної норми вбачається, що метою та завданнями адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення вже порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду. Тобто захисту підлягає вже порушене право, а не ті права та інтереси, щодо яких наразі не відомо, чи матиме місце їх порушення у майбутньому чи ні, неодмінною ознакою порушення права особи має бути реальний, фактичний характер порушення права, а не умовний, тобто той, що може виникнути в майбутньому.

Оскільки вимога позивача "утриматися від прийняття рішень" є умовною і не стосується конкретних вже порушених прав, суд у задоволенні позову в цій частині відмовляє.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду, що при прийнятті наказів № 287 та № 5 діяв на підставі та в межах чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином суд присуджує до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України 2978 грн сплаченого судового збору (1378 грн +1600 грн).

Керуючись статтями 86, 94, 157-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 року № 287 в частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення "Про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин".

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2016 року №5 в частині зупинення з 01 березня 2017 року дії спеціального дозволу на користування надрами (на Городське родовище) від 06.12.2007 року №4528, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України 2978 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя С.В. Черноліхов

Суддя О.Г. Попова

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 14 лютого 2017 р.