Справа № 813/4619/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року № 813/4619/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Гулкевич І.З., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення коштів

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 2 436,00 грн.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі. Відповідачу надано строк для подання заперечення на позов або заяви про визнання позову, роз'яснено наслідки такого неподання.

Оскільки відповідач повідомлений належним чином та з врахуванням того, що від нього не надходило заперечення на позов, суд вважає за можливе, відповідно до частини 3 статті 183-2 КАС України, розглядати справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, відповідач - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1.

Станом на 02.12.2016 за Відповідачем по платежу 50 18010300 "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості» рахується податковий борг у розмірі 2 436,00грн.

Станом на день розгляду даної адміністративної справи доказів про сплату вказаного вище боргу в добровільному порядку, Відповідачем суду не надано та не спростовано доводів позивача.

Вказаний борг виник у Відповідача у зв'язку із наступним.

Так, підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового Кодексу України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування податком є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Кодексу).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Кодексу база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.7.4 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, із з мінами та доповненнями, органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов'язані щоквартально у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем розташування такого об'єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 Порядку подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 31 травня 2012 р. N 476, Мін'юст подає ДФС інформацію про об'єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, у тому числі нерезидентів (далі - нерухоме майно), із зазначенням прізвища, імені та по батькові фізичної особи, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку у паспорті), адреси і типу нерухомого майна, його реєстраційного номера, загальної та житлової площі нерухомого майна, виду спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної власності), розміру частки у праві спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної часткової власності), підстави виникнення права власності і дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Передача зазначеної інформації здійснюється на центральному рівні між Мінюстом і ДФС в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті Кодексу, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

На виконання вищезазначених вимог Податкового кодексу України, Буською ОДПІ було сформовано податкове повідомлення-рішення №/НОМЕР_1 від 28.04.2016 року яким визначено Відповідачу загальну суму податкового зобов'язання за платежем 50 18010300 "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості» у розмірі 2 436,00 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було направлено засобами поштового зв'язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке відповідач отримав 30 червня 2016 року.

Дане податкове повідомлення - рішення не оскаржувалось Відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку та залишається ним несплаченим, оскільки доказів про оскарження такого Відповідачем суду не надано та не спростовано доводів позивача.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до норм чинного законодавства України, Відповідачу було виставлено податкову вимогу №50-13 від 11.01.2016 року, яка була вручена відповідачу особисто 20 липня 2016 року, що підтверджується підписом на вищевказаній податковій вимозі.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку -фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що станом на день розгляду адміністративної справи по суті, відповідачем не вжито достатніх заходів, щодо погашення в добровільному порядку заборгованості по узгодженому податковому зобов'язанню із платежу, який зазначений у довідці про суми податкового боргу, що слугує підставою для задоволення адміністративного позову у повному обсязі та стягненню з відповідача податкового боргу в розмірі 2 436,00 грн. в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 160-163, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності фізичної-особи ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до бюджету податковий борг в сумі 2 436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 коп.).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом десяти днів з дня одержання копії постанови апеляційної скарги, яка подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Гулкевич І.З.