Справа № 537/6069/16-а
Суддя: Хіневич В. І.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 3 2а/537/30/2017
Справа № 537/6069/16-а
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В. І., при секретарі Головньовій Л. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просив суд визнати протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову у призначені йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку; зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити йому відповідно до норм ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 24.10.1984 року по 04.12.1986 року він проходив строкову військову службу в Збройних силах СРСР на посаді водія хіміка бойового розвідувального дозорного автомобіля, друга модель радіаційна хімічна. В складі військової частини № 93902 був направлений та прийняв участь у ліквідації наслідків аварії, прибув в Чорнобильську зону 11.05.1986 року та служив до 12.10.1986 року. В складі підрозділу проводив заміри радіаційного фону в селах Чорнобильського району, дезактивацію м. Прип`ять. Як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, досягши 50 років, він звернувся в Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначення пенсії за віком на підставі статті 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 25.11.2016 року за вих. № 19670/06-14 отримав рішення № 93 від 28.10.2016 року, яким йому було відмовлено в призначенні пенсії. Вважає дане рішення незаконним, безпідставним та таким, що порушує його конституційні права та свободи.
Позивач ОСОБА_1 та його представник за угодою - адвокат Писаренко М. І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних в позові.
В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Кременчуцький об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області відмовило позивачу у призначенні пенсії, оскільки ним не було подано документів, що підтверджують період роботи в зоні відчуження.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку позивача та представника відповідача по справі, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, що підтверджується світлокопією посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації № 03-1377 від 12.12.2016 року про отримання компенсаційних виплат на харчування та оздоровлення як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у роботах в складі військової частини 93902 в селах Чорнобильського району та м. Прип`яті з 11.05.1986 року по 12.10.1986 року, що підтверджується довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 4/165726 від 06.12.1993 року та записами про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у військовому квитку серії НОМЕР_2 .
Також, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.10.1993 року, справа 2-238, та витягом з протоколу № 143 від 17.06.1996 року засідання комісії при Мінчорнобилі України визнано ОСОБА_1 учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-А категорії , який приймав участь у роботах в складі в/ч 93902 в селах Чорнобильського району та м. Прип`яті з 11.05.1986 року по 12 жовтня 1986 року.
09.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького об`єднаного УПФУ Полтавської області з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не заперечувалося представником відповідача.
Рішенням № 93 від 28.10.2016 року Кременчуцьке об`єднане УПФУ Полтавської області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії, оскільки в нього відсутні первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження.
Відповідно до ст. 8 КАС України при вирішенні справи суд має керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої їй довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з п.4.1, 4.3, 4.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФ України 25.11.2005 року, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.
Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФ України 25.11.2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком з урахуванням положень ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Як вбачається з заперечень відповідача, останній зробив висновок про те, що позивачем до заяви не надано первинних документів, що підтверджують статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та його роботу в зоні відчуження, свідомо ігноруючи той факт, що участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 11.05.1986 року по 12.10.1986 року в складі в/ч 93902 в селах Чорнобильського району та м. Прип`яті встановлена рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.10.1993 року, яке відповідно до ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим для виконання на всій території України.
Враховуючи викладене, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на той факт, що дислокація в/ч позивача не знаходилась в зоні відчуження.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, працівники Кременчуцького об`єднаного УПФУ Полтавської області, всупереч вимогам чинного законодавства, відмовили ОСОБА_1 в призначенні пенсії, з причин, які не відповідають нормам чинного законодавства.
За вище наведених обставин, суд відхиляє, як необґрунтовані доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача за період перебування останнього у зоні ЧАЕС.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не надав доказів правомірності відмови у призначенні позивачу пенсії.
Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, слід скасувати рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 93 від 28.10.2016 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову в тому числі про: визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень; зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
За викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з метою відновлення порушених прав позивача, оскільки суб`єктом владних повноважень при винесенні рішення про відмову у перерахунку пенсії, порушено вимоги Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.
Керуючись, ст. 46 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 8-11,18,71,122,158, 159 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії.
Рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 93 від 28.10.2016 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 скасувати.
Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно його заяви від 09.09.2016 року, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутніми під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. І. Хіневич

Повний текст постанови виготовлено 20.02.2017 року