Справа № 357/12058/16-а
Суддя: Протасова О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Протасова О. М. ,

при секретарі - Чирко С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та покладення обов"язку вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з цим позовом та зазначила, що звернулася до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради із заявою про внесення подання до департаменту соціального захисту населення Київської ОДА для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, як інваліду 3 групи, у зв'язку із захворюванням, щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Однак листом № 7196 від 03.10.2016 р. їй було відмовлено у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з посиланням на лист Департаменту служби соціального захисту населення Київської ОДА № 05-49-143 від 23.01.2015 р., яким зобов'язано УСЗН не приймати документи громадян на оформлення посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4. Лист містив також посилання на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 р., яким виключено абзац п'ятий частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено з переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення зону посиленого радіоекологічного контролю. Вважала, що має право на отримання статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою на підставі ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому просила визнати дії відповідачів неправомірними та зобов'язати їх прийняти документи, внести до Київської ОДА відповідне подання та видати відповідне посвідчення.

У судове засідання сторони не прибули, відповідачі надали письмові заперечення проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі такого.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", метою та основними завданнями закону є захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; пріоритетним є життя та здоров'я людей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, повної відповідальності держави за створення безпечних і нешкідливих умов праці, соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 9 зазначеного Закону, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.13 цього Закону, держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; на державу покладаються також зобов'язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є посвідчення.

Згідно з п. 1,2,10 Порядком видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (з послідуючими змінами), видача посвідчень провадиться, окрім інших органів, Київською обласною державною адміністрацією за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Ці посвідчення видаються інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з посвідчення, довідки до акта огляду МСЕК та експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 04.03.2016 р. № 7104, позивач є громадянкою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках, та отримала третю групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на ЧАЕС.

За таких обставин суд вважає, що відповідач - Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, відмовившись приймати від позивача документи, не забезпечив здійснення заходів щодо соціального захисту позивача, а тому діяв не відповідно до покладених на нього завдань.

Посилання позивача на лист департаменту служби соціального захисту населення Київської ОДА № 05-49-143 від 04.02.2015 р. суд до уваги не бере, оскільки, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані керуватись перш за все Конституцією та законами України, до яких листи рекомендаційного характеру підрозділів обласних державних адміністрацій не відносяться.

У той же час, заздалегідь об'явлену відмову відповідача - Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації не приймати такі подання суд також вважає неправомірними діями.

Доводи відповідачів щодо Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-У111, яким виключено зону посиленого радіоекологічного контролю з території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає помилковими, оскільки ці зміни самі по собі не звільняють державу від обов'язку забезпечити захист прав громадян, які втратили здоров'я внаслідок аварії на ЧАЕС.

Однак суд погоджується з доводами відповідача - Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації в тій частині, що видача посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи входить не до повноважень департаменту, а до повноважень Київської обласної державної адміністрації, а тому бере їх до уваги.

Відповідно до ч.2 ст,71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачі не довели правомірності своїх дій, діяли не на підставі та не у спосіб, встановлений Конституцією та законами України, та не використали своїх повноважень з метою, з якою це повноваження надано, а тому неправомірно.

Однак вимогу позивача щодо покладення обов'язку на відповідача - Департамент соціального захисту населення Київської ОДА видати посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 суд вважає такою, що заявлена передчасно та до неналежного відповідача, а тому залишає без задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 9,11,86,159, 160,161,163,186,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та покладення обов"язку вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов"язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області направити подання до Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов"язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації прийняти та розглянути подання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративногоа суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова