Справа № 155/1940/16-а
Суддя: Адамчук Г. М.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пр.№2а/155/17/2017
Справа № 155/1940/2016-а
Постанова

іменем України

15 лютого 2017 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого - Адамчук Г.М.,

з участю секретаря - Ревуцької М.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Савчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання поновити та виплатити пенсію,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в даному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності, як інвалід ІІІ групи, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV. Також позивач працює на посаді провідного спеціаліста головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, є державним службовцем. У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, позивачу, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, було призупинено виплату пенсії по інвалідності з 01 квітня 2015 року. Оскільки до 01 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, позивач звернувся до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, на підставі п.5 Перехідних положень до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року. Однак листом від 24 січня 2017 року Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області у поновленні виплати пенсії йому було відмовлено з посиланням на те, що даний вид пенсії не виплачується тимчасово - до законодавчого врегулювання пенсійного забезпечення. Позивач вважає таку відмову відповідача незаконною, просить зобов'язати відповідача поновити йому виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з 01 квітня 2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зменшив позовні вимоги, просить поновити йому виплату пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи з 01.01.2016 року.

В судовому засіданні представник відповідача - Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області Савчук М.В. пояснила, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки він працює на посаді державного службовця, у зв'язку з чим виплата йому раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV призупинена до 31 грудня 2016 року. А тому просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Горохівському районі як отримувач пенсії по інвалідності - інвалід ІІІ групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та одночасно працює на посаді провідного спеціаліста головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, є державним службовцем.

У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії по інвалідності позивачу призупинено, починаючи з 01 квітня 2015 року.

Вищенаведені обставини сторонами не оспорюються.

З листа начальника управління Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 273/Д-01 від 01.12.2016 року (а.с.9) вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з тих підстав, що він, перебуваючи на обліку в управлінні, одночасно працює на посаді державного службовця, а тому відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ законних підстав поновити виплату пенсії немає.

Однак в силу ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року (далі Закон № 213-VIII від 02 березня 2015 року), пп.2 п.12 розділу 1 якого внесено зміни в ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, згідно яких:

Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Також Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ було продовжено період, з якого пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, пенсії не виплачуються, а саме з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

В той же час, відповідно до п. 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На думку суду, виходячи із змісту цієї правової норми, остання чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу".

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що, оскільки вказаного в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнято не було, тому, починаючи із вказаної дати втратили чинність норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

Таким чином, на думку суду, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим відпали підстави для призупинення виплати їй пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що виплата пенсії по інвалідності, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, підлягає відновленню, а Локачинським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Волинської області було необгрунтовано відмовлено у цьому.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позивачем позов до суду було подано 27.12.2016 року, позовні вимоги підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку, тобто з 27 червня 2016 року.

За правилами ч.ч.1, 3 ст.94 КАС України підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят однієї гривні 20 копійок) сплаченого судового збору (заява подана до 01.01.2017 року).

Керуючись ст.ст.22, 46 Конституції України, пп.2 п. 12 розділу 1, п.п.2, 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року, ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, ст.ст.11, 86, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити часткового.

Визнати протиправними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у поновлені виплати пенсії по інвалідності.

Зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, починаючи з 27 червня 2016 року.

В решті частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят однієї гривні 20 копійок) сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського районного суду

Волинської області Г.М. Адамчук