Справа № 295/12734/16-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілецька О.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА
іменем України

"13" лютого 2017 р. Справа № 295/12734/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Моніча Б.С.
суддів: Жизневської А.В.
Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "09" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 20163 року ОСОБА_1 звернувся до суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплачувати йому з 06.09.2010 року пенсію без обмеження кінцевої дати виплати, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним за період з 01.09.2008 року по 02.09.2010 року сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки №623 від 16 вересня 2010 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , архівної довідки №179/1/7176 від 28.07.2016 року тимчасово виконуючого обов`язки Галузевого державного архіву Міністрерства оборони України ОСОБА_3 та розрахункової книжки серії НОМЕР_2 .
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09.11.2016 року позов задоволено частково зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.09.2016 року, врахувавши до складу заробітної плати, з якого позивачу була нарахована пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, згідно архівної довідки №179/1/7176 від 28.07.2016 року тимчасово виконуючого обов`язки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України ОСОБА_3 .
В задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду в частині відмови скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач зазначає, про те, що одноразова грошова допомога при звільненні була йому виплачена до прийняття постанови КМУ №1170 від 22.12.2010 року, і з неї мали бути сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Також вказує, що суд не вирішив питання про судові витрати. В іншій частині рішення суду не оскаржує.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що позивач з 03.09.2010 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 50 % грошового забезпечення.
У серпні 2016 року позивач звернувся до Житомирського ОВК з вимогою прийняти додаткові документи для перерахунку пенсії та направити їх до Гу ПФУ в Житомирській області, на що отримав відмову за вих. № 5263 від 02.09.2016 року.
02.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача про прийняття додаткових документів, а саме: архівної довідки №179/1/7176 від 28.07.2016 року тимчасово виконуючого обов`язки Галузевого державного архіву Міністрерства оборони України Мамаєвої С.Ю. та про проведення перерахунку нарахованої пенсії, врахувавши фактично отримані ним у складі грошового забезпечення суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Листом №1497/К-11 від 14.09.2016 року Головним УПФУ в Житомирській області відмовлено в задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії, з урахуванням поданих документів. В обґрунтування відмови зазначено про відсутність посилань у статтях 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу при звільненні, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому підстав для перерахунку немає.
Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою цієї ж статті вказаного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-ХІ). Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови). Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що види допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
В матеріалах справи міститься копія архівної довідки №4/58 від 07.07.2016 року, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України Мамаєвої С.Ю., яка свідчить про нарахування позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Із зазначених сум сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відтак, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що вказані суми відносяться до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія.
Стосовно одноразової грошової допомоги при звільненні які на думку позивача слід включити до грошового забезпечення для перерахунку пенсії, то колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині відповідає вимогам закону з наступних підстав.
Як встановлено з поданих позивачем для перерахунку пенсії довідки №623 від 16 вересня 2010 року, видану командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яка була подана при призначенні пенсії, не містяться відомості про нарахування та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Також розрахункова книжка серії НОМЕР_2 , згідно з якою позивачу була виплачена одноразова грошова допомога не містить відомостей відрахування з зазначеної суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.
Разом з цим колегія суддів зазначає, що сума одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби не віднесена до переліку додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, визначених ПКМУ від 07 листопада 2007 року №1294, на які нараховується єдиний соціальний внесок, а тому не може враховуватись для перерахунку пенсії позивачеві.
Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що одноразова грошова допомога при звільнені з військової служби, з якої не було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у даному випадку не може бути віднесена до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову сторонами не оскаржується тому колегією суддів не переглядається, так само рішення не оскаржується щодо визначення дати, з якої слід провести перерахунок пенсії.
Твердження апеляційної скарги про те, що судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з не вирішенням питання про розподіл судових витрат колегія суддів вважає необґрунтованим.
Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Цією ж нормою визначено, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення з одних лише формальних міркувань.
Дійсно, матеріали справи свідчать, що в порушення вимог ст.94 КАС України суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат.
Разом з тим, це не вказує на неправильність судового рішення.
Для таких випадків в КАС України існує інститут ухвалення додаткового судового рішення.
Так, відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За таких обставин позивач не позбавлений права звернутися із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, як і суд першої інстанції не позбавлений права вирішити це питання з власної ініціативи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив правильне судове рішення.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "09" листопада 2016 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003
- ,