Справа № 754/15688/16-а
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/148/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції Ткач Наталії Валентинівни про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.2016 року відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн. Але вважає дану постанову незаконною, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, а тому підстав для притягнення його до відповідальності не було. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора поліції від 06.12.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідачка Ткач Н.В. та її представник у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідачки надав суду письмові пояснення, в яких просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки та її представника, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2016 року інспектором поліції Ткач Н.В. винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Згідно постанови 06.12.2016 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем Nissan Teana д/н НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп 86 км + 700м, поза населеним пунктом рухався без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху та не пред'явив поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При прийнятті постанови інспектором повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з'ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує про те, що він 06.12.2016 року, приблизно о 14 годині 37 хвилин рухався по автодорозі Київ-Чоп на автомобілі Nissan Teana д/н НОМЕР_1. На посту ДПП позивач був зупинений лейтенантом поліції Ткач Н.В., яка відрекомендувавшись, зауважила, що у нього наявне порушення у користуванні зовнішніми освітлювальними приладами, а саме: керування автомобілем у світлу пору доби без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів поза населеним пунктом, стверджуючи, що побачила це порушення, знаходячись на посту ДПП, і попросила пред'явити його документи для перевірки. Позивач пред'явив документи та пояснив інспектору, що рухався з дотриманням Правил дорожнього руху, оскільки в його автомобілі денні ходові вогні включаються автоматично, коли пристрій включення або зупинки двигуна знаходяться в робочому положенні. Крім того, в той день була ожеледиця, що призвело до того, що пристрій денних ходових вогнів був заліплений кригою приблизно на 1 см. Позивач пояснив та показав інспектору, що пристрій денних ходових вогнів ввімкнений. Також пояснив, що він проїхав з м. Києва до м. Житомира і повертаючись назад, періодично зупинявся для того, щоб очистити номера та фари машини від налиплої криги, проте інспектор не прийняла до уваги фактичні обставини. Оглянувши документи, інспектор попросила пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він надав інспектору файл з полісами за весь період користування машиною, де зокрема був і поліс, який інспектор вимагала, проте інспектор не знайшла серед них дійсний на теперішній час поліс. Незважаючи на це, інспектор направилася до посту ДПП для складання постанови в справі про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що додатково намагався пояснити інспектору, в яких випадках пред'являється страховий поліс, але вона відмовилася слухати. Також позивач зазначає, що під час складання постанови, а також після складання, жодних вимог пред'явити страховий поліс не було. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КпАП України є незаконним та необгрунтованим. Крім того позивач зазначає, що при накладенні конкретного розміру штрафу інспектором не враховано його особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначення адміністративного стягнення, на що вказує ст. 33 КпАП України, а тому вважає, що його процесуальні права при такому розгляді справи грубо порушено. На підставі викладеного, позивач вважає, що постанова від 06.12.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

У своїх запереченнях представник відповідачки вказує про те, що позивач рухався з неввімкненими фарами ближнього світла фар, у зв'язку з чим і був зупинений працівниками патрульної поліції. Крім того, при перевірці позивач надав Поліс обов'язкового страхування, датований 06.12.2016 року, тобто днем перевірки, а тому на момент пред'явлення був недійсний. Вказані обставини і стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Але судом дані заперечення до уваги не приймаються, оскільки з наданого позивачем Полісу вбачається, що він був укладений 05.12.2016 року, строк його дії встановлений з 06.12.2016 року по 05.12.2017 року, що свідчить про те, що на момент перевірки Поліс вже діяв.

Також, при огляді у судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем, встановлено, що під час руху позивач виконав вимоги ПДР стосовно увімкнення ближнього світла фар, а тому ці твердження представника відповідачки також є безпідставними.

Згідно із ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото-відео фіксації, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом, а також іншими документами, що долучаються.

Відповідно до ст. 252 КпАП України посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всупереч вимогам ст. 268 КпАП України, інспектор патрульної поліції не надала позивачу можливості у повній мірі оскаржити на місці порушення, надати свої пояснення, скористатися правовою допомогою.

Відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція - центральний орган виконавчої влади України, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод громадян України, який надає першочергову функцію сервісу, направленого на забезпечення соціальних прав і свобод громадян.

З наведеного можна зробити переконливий висновок про те, що інспектор патрульної поліції Ткач Н.В. при здійсненні посадових обов'язків повинна керуватися виключно своєю правосвідомістю на підставі фактичних доказів, що надають змогу об'єктивно, неупереджено приймати рішення про притягнення чи непритягнення до адміністративної відповідальності особи та накладення на неї матеріального стягнення у вигляді штрафу, що входить до владних повноважень інспектора Національної поліції, наданих їй Державою, які в свою чергу визначено Конституцією та іншими Законами України.

При цьому інспектор враховує ступінь завданої шкоди суспільним інтересам, громадській безпеці, визначає, в чому виражена небезпека суспільно караного діяння, на що направлений умисел вчиненого правопорушення.

Але інспектором вищевказані вимоги діючого законодавства виконані не були, що призвело до порушення прав позивача при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також до безпідставного винесення відповідної постанови.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова інспектора - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції Ткач Наталії Валентинівни про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 323349 від 06.12.2016 року, винесену інспектором роти № 3 Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції Ткач Н.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий: