Справа № 807/794/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокум. Ужгород№ 807/794/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача - представник Дідо Андрій Михайлович;

відповідача - Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області - представник не з'явився;

відповідача - Тячівської районної державної адміністрації (сектор державної реєстрації державної адміністрації) - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області та Тячівської районної державної адміністрації (сектор державної реєстрації державної адміністрації) про визнання рішення та дій протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 14 лютого 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 20 лютого 2017 року.

Державне підприємство "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, якою з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 03 січня 2017 року просить суд: "1. Залучити в якості співвідповідача по справі - Тячівську районну державну адміністрацію в особі Сектору державної реєстрації РДА; 2. Скасувати рішення заступника начальника ДПІ Мандзюка І.І. про опис майна в податкову заставу від 21 січня 2011 року № 29, яким відповідно до статті 89 ПК України здійснено опис майна ДП "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання", та визнати дії ДПІ у Тячівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області щодо проведення опису майна ДП "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" у податкову заставу на загальну суму 353407 грн., оформленого Актом опису майна від 22 липня 2013 року № 3 - протиправним; 3. Скасувати рішення про державну реєстрацію обтяження, індексний номер 9565273 від 26 грудня 2013 15:41:33 (номер запису про обтяження 4083562, вид обтяження; податкова застава), проведеного державним реєстратором Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області на підставі Акту опису майна №3 від 22 липня 2013 року".

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на протиправність рішення відповідача про опис майна в податкову заставу від 12 січня 2011 року, а також дій відповідача що полягають в оформлені Акту про опис майна від 22 липня 2013 року №3 оскільки таке рішення було прийняте всупереч статті 87 пункту 87.3 підпунктів 87.3.5., 87.3.7 Податкового кодексу України. Окрім того, державним реєстратором Тячівського РУЮ на підставі вищезазначеного акту опису № 3 від 22 липня 2013 року проведена державна реєстрація обтяжень нерухомого майна яка оформлена Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9565273 від 26 грудня 2013 року 15:41:33. З таким рішенням позивач не згідний та просить його скасувати.

Представник позивача під час судового розгляду заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у заяві про зміну позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, в яких зазначено, що з метою забезпечення податкового боргу платником податків, відповідачем винесено рішення від 21 січня 2011 року № 29, яке виступає лише як намір, який не породжує обов'язку для відповідача надавати певне конкретне майно в податкову заставу, а лише вказує на необхідність здійснення відповідних процедур, передбачених статтею 89 ПК України та Порядком застосування податкової застави органами ДПС. А тому таке рішення є правомірним і підстави для його скасування відсутні.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Суд вважає за необхідне при вирішенні справи врахувати той факт, що оскаржувані дії були вчиненні ДПІ у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, однак на час подання позову та розгляду справи в суді, правонаступником останнього є Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, а тому така є належним відповідачем.

Згідно відомостей ЄДР, Державне підприємство "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" зареєстровано Тячівською районною державною адміністрацією 31 січня 1992 року, взято на податковий облік в ДПІ у Тячівському районі 13 жовтня 1995 року та знаходиться за адресою: 90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Заводська, 8, (а.с.а.с. 18, 19).

У період виникнення спірних правовідносин позивач перебував на податковому обліку в ДПІ у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, правонаступником якої є Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області.

За час здійснення господарської діяльності за позивачем утворилась значна сума заборгованості по сплаті податків, у зв'язку з чим підприємству було вручено податкові вимоги: № 1/13 від 22 жовтня 2001 року та № 2/85 від 22 листопада 2001 року на суму наявного на той час податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 січня 2011 року, заступником начальника інспекції - начальником ВПКЮО відповідно до статті 89 Податкового кодексу України, прийнято рішення про опис майна Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" у податкову заставу (а.с. 8).

Податковим керуючим здійснено опис майна позивача від 22 липня 2013 року, оформлений актом № 3, зокрема було описане наступне нерухоме майно позивача: рибник за яким закріплено земельну ділянку загальною площею 3,72 га, залишковою вартістю на час опису мана 54633 грн.; будинок газовиків, залишкова вартість якого складала на час опису майна 5653 грн.; автозаправочну станцію, залишкова вартість якої складала на час опису майна 54385 грн.; адмінбудинок корпус №14, залишкова вартість якого складала на час опису майна 238736 грн.. Всього було описано майна на суму 353407 грн. (а.с.а.с. 24, 25).

У відповідності до вимог статті 89 пункту 89.8 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Державним реєстратором Тячівського районного управління юстиції на підставі вищезазначеного акту опису майна № 3 від 22 липня 2013 року проведена державна реєстрація обтяжень нерухомого майна, яка оформлена Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9565273 від 26 грудня 2013 року 15:41:33 (а.с.а.с. 26, 94, 142).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно положень статті 14 пункту 14.1 підпунктів 14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень, які надавалися у судових засіданнях представниками сторін, факт наявності у позивача непогашеної суми податкового боргу на момент прийняття спірного рішення про опис майна у податкову заставу та складання 22 липня 2013 року акту № 3 опису майна не заперечується.

Відповідно до статті 59 пункту 59.1 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 87 пункту 87.1 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до статті 88 пункту 88.1 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно зі статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.155 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відтак, одним із способів забезпечення сплати не погашеного платником, у даному випадку позивачем, податкового зобов'язання є податкова застава. Її сутність полягає у тимчасовому обмеженні права боржника розпоряджатися власними активами. Внаслідок такої застави контролюючі органи мають право (у випадку невиконання забезпеченого податковою заставою податкового зобов'язання) отримати задоволення з вартості заставлено майна перед іншими кредиторами.

Відповідно до статті 95 пункту 95.3 абзаців 2 та 3 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 травня 2014 року, що ухвалена в адміністративній справі за № 807/889/14 за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, адміністративний позов булло задоволено. Ухвалено надати дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 621094,61 грн. за рахунок майна Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" вказаного в акті опису майна від 22 липня 2013 року № 3 на яке поширюється право податкової застави (а.с.а.с. 74-76).

Таким чином відповідачем здійснюються заходи щодо звернення стягнення на майно платника, що є предметом податкової застави.

У відповідності до статті 87 пункту 87.2 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Такі обмеження щодо джерел погашення податкового боргу платника податків встановлені Податковим кодексом. Зокрема, відповідно до статті 87 пункту 87.3 підпункту 87.3.7 Податкового кодексу України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, як от, майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України "Про заставу".

Відповідно до статті 576 частини 7 ЦК України застава окремих видів майна може бути заборонена або обмежена законом.

Так, у відповідності до статті 4 частини 6 Закону України "Про заставу" № 2654-XII, предметом застави не можуть бути, зокрема, об'єкти державної власності, приватизація яких заборонена законодавчими актами.

Відповідно до статті 5 частини 2 пункту "а" Закону України № 2163-XII "Про приватизацію державного майна", приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. Загальнодержавне значення мають, зокрема: об'єкти та майно, які забезпечують виконання державою своїх функцій, забезпечують обороноздатність держави, її економічну незалежність, та об'єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України: майно органів державної влади та органів місцевого самоврядування, майно Збройних Сил України (крім майна, щодо якого законом встановлено особливості приватизації), Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, сил цивільної оборони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, правоохоронних та органів доходів і зборів, що безпосередньо забезпечує виконання цими органами встановлених законодавством завдань, майно закладів охорони здоров'я системи екстреної медичної допомоги.

Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 07 липня 1999 року № 847- XIV затверджено перелік об'єктів права держаної власності, що не підлягають приватизації (додатком 1 до цього Закону).

Відповідно до Додатку 1 до Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 07 липня 1999 року № 847- XIV, Державне підприємство "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання", код згідно з - внесено до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Відповідно до статті 11 частини 9 Закону України "Про управління об'єктам державної власності", нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

Відповідно до статей 2, 3, 4, Закону України "Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі", до об'єктів управління державної власності в оборонно-промисловому комплексі належать: майно державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які входять до складу Державного концерну "Укроборонпром"; майно, передане в установленому порядку Державному концерну "Укроборонпром". Суб'єктами управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі є: Кабінет Міністрів України; Державний концерн "Укроборонпром". Державний концерн "Укроборонпром" (далі - Концерн) є уповноваженим суб'єктом господарювання з управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі. До складу Концерну входять державні підприємства оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенні підприємства (далі - учасники Концерну), на основі фінансової залежності від одного або групи учасників Концерну, який виконує функції із забезпечення науково-технічного і виробничого розвитку, а також провадить інвестиційну, фінансову, зовнішньоекономічну та інші види діяльності.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року за № 1221 "Про утворення Державного концерну "Укроборонпром", Державне підприємство "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання", код згідно з - включене до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Відповідно до статті 89 пункту 89.3 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Тобто, опису підлягає майно, на яке поширюється право податкової застави.

Відповідно до статті 89 пункту 89.2 абзацу 5 Податкового кодексу України, право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу.

Порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (стаття 93 пункт 93.3 Податкового кодексу України), а саме - на час опису спірного майна у податкову заставу такий порядок був затверджений наказом Міністерства Фінансів України від 11 жовтня 2011 за № 1273.

Відповідно до пункту 1.10, 2.1 та 2.2 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, що затверджений Наказом Міністерства Фінансів України від 11 жовтня 2011 року за № 1273, право податкової застави не поширюється, зокрема, на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 розділу II Кодексу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1). Таке рішення приймається керівником органу державної податкової служби і надається платнику податків, що має податковий борг. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за відповідною формою.

Таким чином резюмуючи вищевказане, опису підлягає виключно майно, на яке поширюється право податкової застави та, відповідно, яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника податків. Може бути майно, на яке орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення.

Судом встановлене, що майно позивача не може бути використане як джерело погашення податкового боргу в силу законодавчо встановленої заборони. А відтак такий опис є протиправним.

Тобто проведення опису майна, яке в силу законодавчо встановленої заборони не може бути використане як джерело погашення податкового боргу суперечить самому інституту податкової застави.

Судом встановлено, що майно позивача, яке описане згідно акту № 3 опису майна від 22 липня 2013 року належить до об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації відповідно до Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", управління яким здійснюється Державним концерном "Укроборонпром", як уповноваженим суб'єктом, та відчуження якого (у тому числі за посередництвом застави) може здійснюватися виключно за приписами Закону України "Про управління об'єктам державної власності" (стаття 11 частина 9).

Отже, зважаючи на особливий статус майна позивача, визначеного Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", суд вважає, що контролюючий орган не мав права описувати таке майно в податкову заставу. Описуючи таке майно в податкову заставу відповідач діяв всупереч статті 87 підпункту 87.3 підпункту 87.3.7 Податкового кодексу України, статті 4 Закону України "Про заставу", статті 89 пункту 89.2 Податкового кодексу України.

Отже, вимоги позивача з приводу визнання дій ДПІ у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (правонаступником якої є ДПІ у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області) щодо проведення опису майна Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" у податкову заставу на загальну суму 353407,00 грн., оформленого актом опису майна від 22 липня 2013 року № 3 необхідно визнати протиправними.

Відповідно до статті 87 пункту 87.4 Податкового кодексу України, посадові особи, у тому числі державні виконавці, які прийняли рішення про використання майна, визначеного пунктом 87.3 цієї статті, як джерела погашення грошового зобов'язання або податкового боргу платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Як судом зазначалося вище, право податкової застави, оформлюється актом опису майна, до якого включається майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис такого майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим. Тобто підставою складання акту опису майна є відповідне рішення керівника органу державної податкової служби.

Звертаючись за захистом своїх порушених прав та інтересів у сері публічно-правових відносин, позивач також просив суд скасувати рішення заступника начальника ДПІ Мандзюка І.І. про опис майна в податкову заставу від 21 січня 2011 року № 29, яким відповідно до статті 89 ПК України здійснено опис майна ДП "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання".

Способом забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом України є податкова застава, яка виникає на підставах, встановлених Податковим кодексом України.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису, якому, в силу статті 89 пункту 89.3 Податкового кодексу України, передує відповідне рішення. Отже суд резюмує, що рішення керівника органу державної податкової служби щодо опису майна у податкову заставу повинно надавати право податковому керуючому здійснювати опис відповідного майна, яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника. Тобто прийняття рішення щодо опису майна у податкову заставу само по собі не означає оформлення акту опису такого майна, на яке не поширюється право податкової застави. У даному випадку рішення № 29 про опис майна у податкову заставу від 21 січня 2011 року не надавало право податковому керуючому здійснювати опис майна позивача у податкову заставу у супереч, зокрема статті 87 пункту 87.3 підпункту 87.3.7 Податкового кодексу України.

У зв'язку з цим суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у задоволенні позовної заяви в частині позовної вимоги, що стосується скасування рішення заступника начальника ДПІ Мандзюка І.І. про опис майна в податкову заставу від 21 січня 2011 року № 29, яким відповідно до статті 89 ПК України здійснено опис майна ДП "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання".

Щодо вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію обтяження, індексний номер 9565273 від 26 грудня 2013 15:41:33 (номер запису про обтяження 4083562, вид обтяження; податкова застава), проведеного державним реєстратором Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області на підставі Акту опису майна №3 від 22 липня 2013 року, суд зазначає наступне.

26 грудня 2013 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області Довгуник Василь Михайлович прийняв рішення за № 9565273 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", відповідно до якого проведено державну реєстрацію обтяження - вид обтяження: податкова застава на підставі акту опису майна № 3 від 22 липня 2013 року Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (а.с.а.с. 94, 142).

Відповідно до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV, у редакції, що діяв на час виникнення спірних відносин, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Статтею 19 частиною 2 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 частини 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 87 частини 1 КАС України, судовий збір входить до складу судових витрат.

Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (стаття 6 частина 7 Закону України "Про судовий збір").

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (стаття 94 частина 3 КАС України).

Позивачем сплачено1378,00 грн. судового збору, тому з урахуванням частини задоволених вимог стягненню підлягає сума в розмірі 918,67 грн.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

На підставі наведеного та керуючись статтями 94, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області та Тячівської районної державної адміністрації (сектор державної реєстрації державної адміністрації) - задовольнити частково.

Визнати дії ДПІ у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (правонаступником якої є ДПІ у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області) щодо проведення опису майна Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" у податкову заставу на загальну суму 353407,00 грн., оформленого актом опису майна від 22 липня 2013 року № 3 - протиправними.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області Довгуника Василя Михайловича, індексний номер: 9565273 від 26 грудня 2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано обтяження - податкову заставу майна Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання", згідно акту опису майна №3 від 22 липня 2013 року.

Присудити на користь Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об'єднання" судові витрати у розмірі 918,67 (дев'ятиста вісімнадцяти грн. 67 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко