Справа № 264/7036/16-а
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7036/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Литвиненко Н. В., при секретарі Костіні Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Пеклова Миколи Миколайовича про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП Пеклова Миколи Миколайовича серія АР № 331529 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУПАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

У постанові викладено, що водій автомобіля ЗАЗ-DAEWOO LANOS ОСОБА_1 державний номер НОМЕР_1, 28 серпня 2016 року о 11-50 в м. Маріуполі, у Центральному районі на перетині пр.Металургів та вул.Миколаївської, 74, керуючи автомобілем, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.18 та здійснив поворот праворуч, чим порушив розділ 34 п.2 ПДР України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час, однак знаходячись на крайній правій смузі, здійснив поворот праворуч на вул.Миколаївську. На смузі по якій він здійснював рух була дорожня розмітка, яка попереджає про звуження проїзної частини та передбачена п.1.19 розділу 34 ПДР України, а аж ніяк не розмітка передбачена п.1.18 розділу 34 ПДР України, що виключало б можливість здійснювати маневр повороту праворуч. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою,що підлягає скасуванню. Окрім того просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що у десятиденний строк звертався до Приморського районного суду м.Маріуполя з даним позовом, однак в суді йому було рекомендовано звернутись до Іллічівського районного суду м.Маріуполя та його позов залишено без розгляду. Після отримання ухвали Приморського районного суду м.Маріуполя він одразу звернувся з позовом до Іллічівського районного суду м.Маріуполя.

Позивач в судове засідання не з'явився, в позові просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач Пеклов М.М. в судовому засіданні позов не визнав, вважає постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП законною, в зв'язку з чим, в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП. Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року, № 1217, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за № 974/8295, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

За ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 331529 від 28 серпня 2016 року, вказана постанова була винесена на виконання своїх владних повноважень інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Пекловим Миколою Миколайовичем, який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ.

Позивачем не оспорюється, що 28 серпня 2016 року о 11-50 годині він керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO LANOS державний номер НОМЕР_1 у м. Маріуполі по пр. Металургів, та здійснив поворот праворуч на вул. Миколаївську. На смузі по якій він рухався була дорожня розмітка, яка попереджає про звуження проїзної частини та передбачена п.1.19 розділу 34 ПДР України, а не розмітка передбачена п.1.18 розділу 34 ПДР України, та виключало можливість здійснювати маневр повороту праворуч.

Згідно з п.1.18 розділу 34 ПДР України дорожня розмітка використовується для позначення напрямків руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками

Відповідно п.1.19 розділу 34 ПДР України дорожня розмітка попереджає про наближення до звуження проїзної частини (ділянки, де зменшується кількість смуг руху в даному напрямку) або до лінії розмітки 1.1 чи 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. У першому випадку може застосовуватися в поєднанні із знаками.

Доказів щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП , а саме: фото, відео-матеріали, пояснень свідків, тощо, відповідачем суду не надано.

Що стосується вимоги позивача про поновлення йому строку для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, то суд вважає її обґрунтованою та такою, яка підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом,- продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Судом встановлено, що позивач звертався до Приморського районного суду м.Маріуполя з даним позовом, однак в суді йому було рекомендовано звернутись до Іллічівського районного суду м.Маріуполя.

В матеріалах справи мається ухвала Приморського районного суду м.Маріуполя від 28.10.2016 року, відповідно до якої адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Пеклова Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення був залишений без розгляду та вказану ухвалу направлено позивачу поштою. Після отримання даної ухвали позивач звернувся з аналогічним позовом до Іллічівського районного суду м.Маріуполя.

За таких підстав, строк на оскарження постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає поновленню.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 99, 100, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Пеклова Миколи Миколайовича про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії АР №331529 від 28.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Постанову серії АР № 331529 від 28.08.2016 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Пекловим Миколою Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України - скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н. В. Литвиненко