Справа № 619/348/17
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/348/17
провадження №2-а/619/16/17
Постанова

іменем України

22 лютого 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії ОСОБА_4 обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови їй в перерахунку пенсії державного службовця у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобовязати Дергачівське обєднане управління пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок пенсії з 1 грудня 2015 року у звязку з підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 22.12.2016 року № 11-71/629-9219 відповідно до статті 37-1 ЗУ «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у січні 2008 року в розмірі 80% від середнього заробітку з урахуванням розмірів виплат включених до розміру середньої заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, премії до державних свят та ювілейних дат) та здійснити їй відповідні виплати; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області на її користь 640грн.00коп. сплаченого судового збору посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в ОСОБА_4 обєднаному управлінні пенсійного фонду України Харківської області з 2008 року та отримує пенсію державного службовця , яку було призначено відповідно до Закону України «Про Державну службу» за наявності стажу державної служби більше 10 років в розмірі 80 відстоків від середнього заробітку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року підвищено оплату праці державним службовцям з 01.12.2015 року, тому вона звернулася до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою від 12.01.2017 року про перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993р. № 3723-ХІІ в редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, та якою передбачено її розмір 80% від середнього заробітку та надала довідку Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 22.12.2016 року № 11-71/629-9219 про заробітну плату на відповідній посаді з врахуванням підвищення посадових окладів.ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 18.01.2017 року № 142-02/38 їй відмовлено у перерахунку пенсії посилаючись на те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 р. та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови). Вважає, що відмовою у перерахунку пенсії відповідач грубо порушив надані їй Конституцією України права, оскільки на правовідносини, які склалися між нею та відповідачем не розповсюджується дія п.5 розділу 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» і перерахунок пенсії відповідно до наданої нею довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про підвищення посадового окладу відповідної посади - головного спеціаліста планово-фінансового відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області. Відповідач повинен був здійснити керуючись ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення їй пенсії, оскільки Закон, на який посилається відповідач, звужує її права і відповідно до ст. 22 Конституції України не має зворотної сили та не розповсюджується на правовідносини, які регулюють порядок перерахунку призначеної їй пенсії. Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. 09.12.2015 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 р. та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови). Згідно п.3 постанови «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри, яких затверджено додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Також Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 виключений п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття чи застосування нових законів, внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається. А тому, згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом.Таким чином, скасування п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням її права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України.Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції, що була чинна на момент призначення її пенсії) та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, яка діяла на час призначення їй пенсії, убачається, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.Відповідно до положень ч.1 ст.8 та ст.58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують відповідальність особи.Отже, на даний час повинні застосовуватися норми ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» (чинній на час призначення пенсії), тому що положення статей 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу» № 3723-ХІІ діють на сьогодні і вони не скасовані в установленому Конституцією України порядку. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, текст статті 37-1 ЗУ «Про державну службу» викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України». Одночасно, в пункті 16 Закону № 76-VIII зобовязано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом. На час виникнення права на перерахунок пенсії (01.12.2015 року) Постанова Кабінету Міністрів України, у відповідності до Закону № 76- VIII, яка б обумовлювала умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, відсутня. Залишився чинним п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №865.Пунктом 11 Закону № 76-VIII від 28.12.2014 року внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії, яка призначається державним службовцям у разі реалізації ними такого права. Вважає, що при вирішенні питання щодо визначення розміру пенсії при перерахунку у відсотках від заробітної плати має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення її пенсії - 80 %, а тому внесені Законом № 76 -VIII від 28.12.2014 року зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Така правова позиція зі спірного питання вже була викладена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року по справі № 21-420а 13 у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії застосуванню підлягає розмір, встановлений згідно Закону України «Про державну службу», відповідно до якого розмір її пенсії повинен становити 80% від суми місячного заробітку. П. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем її проживання є Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, яке повинно було перерахувати їй пенсію згідно довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 22.12.2016 року № 11-71/629-9219 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку. Посилання відповідача на пункт 5 розділу 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно якого «у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу»», є безпідставними, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Положення даної статті поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (у теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі). На підставі викладеного вважає, що у звязку з підвищенням з 01.12.2015 року розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області повинно здійснити перерахунок її пенсії на підставі наданої довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 22.12.2016 року № 11-71/629-9219. При здійсненні перерахунку її пенсії має застосовуватися норма відповідно до статей 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення їй пенсії, що визначає розмір пенсії у відсотках - 80% від суми заробітної плати з урахуванням розмірів виплат включених до розміру середньої заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, премії до державних свят та ювілейних дат). Отже, дії відповідача є неправомірними та порушують її соціальні права щодо пенсійного забезпечення і незаконного звуження конституційних гарантій, оскільки, відповідно до чинних на час призначення пенсії нормативно-правових актів, вона має право на перерахунок пенсії в звязку із підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач подав заперечення проти позову, згідно яким просять відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що Управління Пенсійного фонду України у своїй роботі керується Законом України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (надалі Закон №3723), Законом України Про державну службу від 10.12.2015 року №889-УІІІ (надалі Закон №889), Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-УІІІ від 02.03.2015 року (надалі Закон №213), постановою Кабінету Міністрів України „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії від 31.05.2000 року №865 з доповненнями та змінами (надалі Постанова №865) та іншими нормативно-правовими актами. Громадянка ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні з 18.01.2008 року та отримує пенсію за віком, як державний службовець, призначену відповідно до норм Закону №3723, чинного на час призначення пенсії. 12.01.2017 року ОСОБА_3 звернулася до Управління з заявою про перерахунок пенсії за довідкою, виданою Головним управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 22.12.2016 року №11-71/629-92/9 про розмір посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії. 13.01.2017 року Управлінням було відмовлено в перерахунку пенсії, про що ОСОБА_3 було повідомлено листом від 18.01.2017 року за №142-02/39. При прийнятті рішення щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 Управління керувалося виключно нормами Закону №213, Закону №3723 та Закону №889. 01.05.20016 року песійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII. Так, ст.37-1 Закону №3723 було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за №889-VIII. У звязку з набуттям чинності Закону України „Про державну службу від 10.12.2015 року за №889-УІІІ, положення Закону України „Про державну службу від 16.12.1993 року №№3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців. Відповідно до ст. 90 Закону України „Про державну службу від 10.12.2015 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Таким чином, з 01.05.2016 року, Законом України „Про державну службу від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані відносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України „Про державну службу від 10.12.2015 року та Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців. Більш того, наголошуємо, що положення Закону України „Про державну службу №889 (щодо втрати чинності Закону №3723), Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавались, а тому підлягають виконанню та застосуванню відповідно при призначенні та перерахунку пенсій державним службовцям. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, яка діє з 15.12.2015 року та на яку позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, а саме виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України „Про державну службу №3723. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 на яку посилається позивач при вирішенні питання про задоволення її позовних вимог, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у звязку зі зміною розміру заробітної плати. Таким чином, 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено субєктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обовязку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України „Про державну службу. На час звернення гр. ОСОБА_3 (12.01.2017 року) до управління із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято. Враховуючи зазначене, відмова у проведенні перерахунку пенсії за довідкою, виданою Головним управлінням державної казначейської служби України у Харківської області від 22.12.2016 року за №11-71/629-92/9 є правомірною та обгрунтованою. Також Управління заперечує щодо вимоги ОСОБА_3 про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Головного управління державної казначейської служби України у Харківської області від 22.12.2016 року за №11-71/629-92/9, виходячи з розрахунку 80% від суми, вказаній в ній заробітної плати на посаді головного спеціаліста, оскільки відповідно діючого на час звернення за перерахунком пенсії (12.01.2017 року) Закону №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а пункти 10 і 12 розділу XI визначають лише право щодо призначення пенсії, як державним службовцям, певної категорії державних службовців. При цьому розмір пенсії яким визначається відповідно ст. 37 Закону №3723 в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Суддя, оцінивши повідомлені сторонами обставини та надані докази дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 18.01.2008 року перебуває на обліку в ОСОБА_4 обєднаному управлінні пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком як державний службовець.

12.01.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 22.12.2016 року №11-71/629-92/9 про розмір посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, матеріальної допомоги.

Рішенням ОСОБА_4 обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 13.01.2017 ОСОБА_3 відмовлено у перерахунку пенсії посилаючись на те, що З 1 грудня 2015 року посадові оклади працівників органів державної влади упорядковані в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів за рахунок виплат, повязаних з індексацією. Вище зазначеною постановою пропоновано керівникам державних органів, у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 року розмірів посадових окладів, перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, повязані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Також Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесені зміни до порядку проведення індексації грошових доходів населення, зокрема визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на відповідний рік. Після звільнення пенсіонера з роботи обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації пенсії здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення його пенсії. Отже, підвищення посадових окладів з 01.12.2015 року є не що інше, як включення до посадових окладів працівників органів державної влади сум індексації, що накопичувалась протягом останніх років. Тобто, обєктом індексації є як заробітна плата, так і пенсія: працюючий державний службовець отримує індексацію - до розміру, заробітної плати, пенсіонер, що звільнився, отримує індексацію до розміру пенсії. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії. Так, пункт 4 цієї постанови з 01.12.2015 року виключено. Тобто, перерахунки пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України Про державну службу, не провадяться. Законом України Про державну службу №889 від 10.12.2015 року, що набрав чинності з 01.05.2016 року не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державній службі, а відповідно до п.2 Прикінцевих положень даного Закону, визнано таким, що втратив чинність Закон України Про державну службу №3723 від 16.12.1993 року згідно норм якого позивачу призначалась пенсія.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 18.01.2008 року.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р., відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

При цьому, суд зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України ( 384/2011 ) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, що він і довів суду як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України залишаються за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158 163, 183-2 КАС України, суд

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Суддя І. М. Нечипоренко