Справа № 822/102/17
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/102/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Польового О.Л. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Агросервіс" до приватного нотаріуса Лаврентьєва Юрія Вікторовича треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, Фермерське господарство "Подільська марка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до приватного нотаріуса Лаврентьєва Юрія Вікторовича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не перевірив інформацію про вже зареєстровані права, що спричинило подвійну реєстрацію права оренди на одну й ту ж земельну ділянку.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також зазначив, що 18.01.2017 року зареєстрував заяву про розірвання договору оренди між ОСОБА_2 та ФГ "Подільська марка". Вважає, що дія рішення від 19.07.2016 року за індексним номером 30532844 припинена з 18.01.2017 року, одночасно з прийняттям рішення про дострокове розірвання спірного договору оренди.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Фермерського господарства "Подільська марка" в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин, з врахуванням положень ч.4 ст.122 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Відповідно до ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши викладені у позові вимоги та додані до матеріалів справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ТОВ "Поділля-Агросервіс" користується земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 1,26 га на території Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі укладеного на 10 років договору оренди землі № 118 з ОСОБА_2, державну реєстрацію якого проведено відділом Держкомзему в Дунаєвецькому районі Хмельницької області 02.03.2007 року за №18.

26.09.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено новий договір оренди землі, яким сторони продовжили строк оренди на 7 років.

ОСОБА_2 уклав з ФГ "Подільська марка" договір оренди цієї земельної ділянки, про що 19.07.2016 року державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30532844.

Позивач, вважаючи, що державний реєстратор здійснив подвійну державну реєстрацію прав оренди на вже зареєстровані права, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст.2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції чинній на момент проведення реєстраційної дії), (далі Закон № 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право оренди земельної ділянки згідно п.2 ч.1 ст.4 Закону № 1952-IV підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Згідно ст.10 Закону № 1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст.24 Закону N 1952-IV встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

В той же час, суд встановив, що на момент прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення про державну реєстрації права оренди земельної ділянки, така земельна ділянка вже перебувала в оренді у позивача, договір оренди зареєстрований відповідно до законодавства, яке діяло на момент його укладення, що підтверджується відміткою Держкомзему в Дунаєвецькому районі в договорі оренди землі про вчинення запису у Державному реєстрі земель від 02.03.2007 року № 18 та записом в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Верховний суд України в постанові від 29.09.2015 року у справі № 21-760а15 зазначив, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Суд вважає, що невиконання державним реєстратором обов'язку, передбаченого ст.10 Закону № 1952-IV, призвело до повторної реєстрації права оренди однієї і тої ж земельної ділянки, внаслідок чого порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

При цьому, суд вважає безпідставними твердження відповідача щодо відсутності предмету спору у зв'язку з внесенням 18.01.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про розірвання договору оренди між ОСОБА_2 та ФГ "Подільська марка", оскільки вказана реєстраційна дія фіксує лише факт припинення правовідносин щодо оренди земельної ділянки між ФГ "Подільська марка" та ОСОБА_2, проте не скасовує оскаржуване рішення, правомірність якого є предметом дослідження у справі.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів, що реєструючи право оренди на вищезазначену земельну ділянку за іншою юридичною особою, державний реєстратор переконався про наявність та дійсність вже зареєстрованого речового права позивача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30532844 від 19.07.2016 року щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки з кадастровим номер НОМЕР_1, площею 1,26 га, укладеного між ФГ "Подільська марка" та ОСОБА_2, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, внаслідок чого здійснив повторну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, що є недопустимим.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення приватного нотаріуса Лаврентьєва Юрія Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30532844 від 19.07.2016 року.

Стягнути з приватного нотаріуса Лаврентьєва Юрія Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Агросервіс" () судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/О.Л. Польовий
"Згідно з оригіналом" Суддя О.Л. Польовий