Справа № 182/7297/16-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7297/16-а
Провадження № 2-а/0182/8/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.02.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.12.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що він з 30.12.2014 року перебуває на обліку у Нікопольському об'єднаному управлінні ПФУ Дніпропетровської області та отримував пенсію за вислугу років як працівник освіти відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01 квітня 2015 року відповідач припинив виплату пенсії в повному обсязі не повідомивши його про підстави таких дій.

Звернувшись 29.11.2016 року до Нікопольського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області з заявою про поновлення виплати пенсії з моменту незаконного її припинення, отримав лист від 02.12.2016р., що згідно зі змінами, внесеними у ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (Законом України від 02.03.2015 №213-/ЧІІ), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та 11 груп, інвалідів війни III групи та учасників, бойових дій), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Аналогічні зміни були внесені з 01.01.2016 року у статтю 21 вищевказаного закону (Закон №911), але на період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року.

Пунктами 2, 3 розділу III Прикінцеві положення Закону №213-УІІІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

З врахуванням вищевикладеного та факту його роботи у період на посаді заступника Менжинського сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» віднесена до категорії посад «державний службовець», з 01.04.2015 р. було призупинено виплату пенсії.

Вважає такі дії відповідача неправомірними і такими, що грубо порушують його законні, особисті і майнові права, та такими, що суперечать нормам міжнародного права та встановленій практиці Європейського суду з прав людини, рішення якого є обов'язковими.

Також вважає, що з 01.06.2015 року відповідач повинен був поновити йому виплату пенсії, з наступних підстав:

Згідно п. 5 Перехідних положень Закону №213-УІІІ від 02 березня 2015 року, - у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 р. №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213-УІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. ,

У теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки з 1 червня 2015року посада, на якій він працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VII та/або Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», то передбачені статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01 червня 2015 року виплата йому такої пенсії підлягає відновленню.

Враховуючи зазначене, він просить визнати протиправною бездіяльність Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо невиплати йому з «01» червня 2015 року раніше призначеної пенсії за вислугу років, як працівнику освіти; зобов'язати Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити йому виплату пенсії за вислугу років, як працівнику освіти, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року. Також просив стягнути з відповідача на його користь суму судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 551,20 грн.

Своєю заявою від 28.12.2016 року позивач просив вважати поважними причини пропуску процесуального строку для звернення до суду та поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки про порушення свого права він дізнався лише після отримання 02.12.2016 року від відповідача відмови поновити виплату пенсії.

Відповідач 25.01.2017 року за Вх. № 1472/17 надіслав на адресу суду заперечення на адміністративний позов, згідно яких просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити на підставі наступного.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015року внесено зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержаної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат їз системи недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Також з 01.01.2016 р. були внесені зміни до ст. 47 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" згідно яких особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України ", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Водночас, згідно зі змінами, внесеними з 01.04.2015 року до ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування, тимчасово у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Аналогічні зміни внесені з 01.01.2016 року на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку у Нікопольському об'єднаному управлінні ПФУ Дніпропетровської області, починаючи з 30.12.2014, позивачу призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1, з якої вбачається, що позивач працює на посаді заступника Менжинського сільського голови з питань діяльності виконавчих органів, яка відповідно до Закону України «Про державну службу віднесена до категорії посад «державний службовець» (а.с.8-9).

З 01 квітня 2015 року позивачу припинена виплата пенсії відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII.

29.11.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача - Нікопольського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області з заявою про поновлення виплати пенсії з 01.06.2015. (а.с. 10).

Відповідач листом від 02.12.2016 № Ю-223-1 відмовив позивачу в поновленні виплати пенсії з посиланням на внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», відповідно до яких тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 у період роботи посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій) у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. (а.с.11).

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Оскільки, позивач працює на посаді, яка відноситься до посад органів місцевого самоврядування, працює на державній службі, то відповідачем вказано на відсутність підстав для виплати пенсії позивачу.

Позивач не погодився із діями відповідача щодо припинення виплати йому пенсії, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суддя приходить до наступного.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015року внесено зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержаної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат їз системи недержавного пенсійного забезпечення.

Також з 01.01.2016р. були внесені зміни до ст. 47 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" згідно яких особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України ", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

З аналізу положень наведених правових норм, в контексті даного спору, вбачається що у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами станом на 01.04.2015, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не здійснюється.

Водночас, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (в редакції на момент виникнення спірних відносин, з урахування змін, внесених Законом № 213-VIII) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

В свою чергу, у ч.1 ст.2 вказаного Закону визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно п.2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

З набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України "Про державну службу" (п.3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону).

Виходячи з наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 в розумінні Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є посадовою особою місцевого самоврядування, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та дія Закону України «Про державну службу» в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який, як зазначено вище, є спеціальним у даних правовідносинах.

Отже в даному випадку підлягає застосуванню саме ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», якою прямо передбачено, що у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність в діях відповідача ознак протиправної бездіяльності, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача по відмові у поновленні позивачу пенсії за вислугу років як працівнику освіти з 01.06.2015 року, і, відповідно, для задоволення вимог про зобов'язання відповідача відновити позивачу виплату пенсії за вислугою років як працівнику освіти з 01.06.2015 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено,що про порушення свого права позивачу стало відомо у грудні 2016 року, що є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду, який суд вважає за необхідне поновити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,11,71,159-163,183-2 КАС України, суддя

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. В. Рунчева