Справа № 534/2284/16-а
Суддя: Солоха О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/2284/16-а

Провадження 2-а/534/11/17

15 лютого 2017р. м. Горішні Плавні

14 годин 30 хвилин

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Солохи О.В.,

за участі секретаря - Жукової Н.А.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за договором), представника відповідача - Андросової І.С. (за довіреністю), представника третьої особи - Забело В.І. (за посадою) розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа - управління державної казначейської служби України у м. Горішні Плавні Полтавської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та рішення № 248 від 04.11.2016 неправомірними, скасувати зазначене рішення, зобов'язати відповідача, у відповідності до положень ст.37 Закону України «Про державну службу» з 01.09.2010 здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_4 пенсії, включивши до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії, розміри індексації грошових доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди, всього на загальну суму 10 354 грн. 37 коп., та виплатити ОСОБА_4 недоплачену суму пенсійних виплат за період з 01.09.2010 по день проведення остаточних розрахунків з урахуванням фактично виплачених сум пенсій за цей же період.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 01.09.2010 отримає пенсійні виплати у відповідності до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу». В довідці № 03-08/687 від 17.10.2016, виданої УДКСУ в м. Горішні Плавні Полтавської області, суми отримуваного ОСОБА_4 доходу за період з 01.09.2008 до 01.09.2010 на 10 354 грн. 37 коп. більші ніж ті, які було зазначено в попередній довідці, виданої в 2010 році. До нової довідки включені розміри індексації грошових доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги. Вказана помилка роботодавця під час складання довідки про складові заробітної плати призвела до зниження доходу і як наслідок - до зменшення розміру пенсійних виплат на який ОСОБА_4 мала право. Позивач звернулась до УПФУ за виправленням помилки та перерахунком пенсійних виплат з урахуванням всієї заробітної плати на підставі довідки № 03-08/687 від 17.10.2016, але отримала відмову, тому звернулась до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала повністю та просила про його задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні позов ОСОБА_4 не визнала, посилаючись на обставини, викладені в запереченні проти позову, а саме, що на момент звернення за перерахунком пенсійної виплати, вступив в дію Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015, а Закон України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993, крім ст.37, втратив свою чинність. Вищезазначеними законами не передбачено проведення перерахунку пенсійних виплат державним службовцям. Таким чином, з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством.

В судовому засіданні представник третьої особи зазначила, що на час видання довідки про складові заробітної плати позивачу, третя особа діяла у відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено,що ОСОБА_4 в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 01.09.2010 отримає пенсійні виплати у відповідності до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу».

14.09.2010 для призначення пенсії позивачем надано довідку №1139 від 09.09.2010 року за формою встановленою постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11,в якій відсутні дані про отримані позивачем сум індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди (а.с.21).

Суд наголошує, що довідка про складові заробітної плати № 1139 від 09.09.2010 підписана керівником установи та містить підпис позивача, яка на той час працювала в Управлінні державного казначейства у м. Комсомольськ на посаді головного бухгалтера та сама її формувала (а.с.20).

01.11.2016 ОСОБА_4 звернулася до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії, з урахуванням довідки від 17.10.2016 вих.№03-08/687 (а.с.4).

Листом від 16.12.2016 №21978/08-10 (а.с.18) Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомило позивача, що за їх рішенням № 248 від 04.11.2016, пенсія призначена та виплачується у відповідності до чинного законодавства, тому останній було відмовлено в перерахунку пенсії (а.с.5).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (на момент призначення позивачу пенсії державного службовця) пенсія державним службовцям призначається у відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у відсотковому розмірі заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода,обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Суд вказує на те, що ст.2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні ви плати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.7 ст.33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи,доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Приписами ч.2 ст.35 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Зазначена матеріальна допомога має систематичний характер, оскільки виплачується щорічно і являється об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення,індексація грошових доходів населення-встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення,що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим

Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач подала адміністративний позов до суду 20.12.2016 зважаючи на те, що вона дізналась про порушення своїх прав та інтересів у грудня 2016 року коли отримала відповідь №21978/08-10 на заяву щодо перерахунку пенсії на підставі довідки №03-08/687 від 17.10.2016.

Одночасно суд наголошує, що позивач при зверненні до Пенсійного фонду у 2010 році могла і повинна була дізнатися про порушення свого права при призначенні пенсії. Твердження представника позивача про те, що позивачу про порушення свого права при призначенні пенсії стало відомо лише у жовтні 2016 року є безпідставним та не знайшло свого правового обґрунтування при розгляді справи.

Суд вказує, що відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, у разі виникнення права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається із матеріалів справи позивач із відповідною заявою звернулась 01.11.2016 (а.с.19), тому перерахунок пенсії їй має бути здійснено з 01.11.2016.

Суд наголошує, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У цьому контексті суд зазначає, що заперечуючи проти позову, відповідач за правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів винесення спірного рішення.

Відповідно до ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З огляду на викладене, дослідивши обставини і докази адміністративної справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, враховуючи доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, питання щодо судового збору належить вирішенню згідно ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області при прийнятті рішення від 04.11.2016 №248.

Визнати незаконним та скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.11.2016 №248.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у відповідності до положень ст.37 Закону України «Про державну службу», що діяла на день призначення пенсії, здійснити з 01.11.2016 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_4, з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, з яких сплачено страхові внески, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, грошової винагороди, індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум, на підставі довідки про складові заробітної плати, виданої управлінням державної казначейської служби України у м. Горішні Плавні Полтавської області від 17.10.2016 за №03-08/687.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Велика Набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

У іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 20.02.2017.

Суддя підпис О.В. Солоха

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха