Справа № 308/3615/16-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3615/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю позивача ОСОБА_1 та представника другого відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до першого відповідача - інспектора роти № 1 батальйону УПП в містах Ужгороді та Мукачеві, рядового ОСОБА_3, та другого відповідача Департаменту патрульної поліції національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, про скасування постанови серії ПС2 № 839969 у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до першого відповідача - інспектора роти № 1 батальйону УПП в містах Ужгороді та Мукачеві, рядового ОСОБА_3, та другого відповідача Департаменту патрульної поліції національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, про скасування постанови серії ПС2 № 839969 у справі про адміністративне правопорушення.

В позові зазначає, що 02 квітня 2016 року інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону УПП рядовим поліції ОСОБА_3 було винесено постанову ПС № 839969, згідно з якою його визнано винним у порушенні вимог п.8.4 «в» Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, рухаючись по вул. Гагаріна в м. Ужгороді дійсно здійснив поворот ліворуч на автостоянку, оскільки жодних дорожніх знаків, визначених Правилами дорожнього руху, які б забороняли поворот ліворуч йому були візуально недосяжні. Також зазначав, що у відповідності до п. п.8.2-1 ПДР України, дорожні знаки повинні розміщуватись таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як в світлу так і в темну пору доби. Однак інспектор всі його зауваження проігнорував.

На підставі наведеного просив скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП в містах Ужгороді та Мукачеві, рядового ОСОБА_3 серії ПС2 № 839969 від 02.04.2016 року і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор інспектора роти № 1 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП рядовий поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №839969 від 02.04.2016 року.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №839969 від 02.04.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

З вказаної постановою слідує, що позивач 02 квітня 2016 року о 06 год. 10 хв. в м. Ужгороді, вул. Гагаріна, 139 здійснив вїзд під заборонений знак «Вїзд заборонено», 3.21, чим порушив п.8.4. в) ПДР України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух»

від 30.06.1993 р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

П. 3.21 ПДР України, : «В'їзд заборонено» передбачено, що забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що перед поворотом ліворуч не побачив дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» через невидимість його, у зв'язку з ростучими деревами, які його закривали.

З досліджених в судовому засіданні фотографій, наданих позивачем, та відеоматеріалу, наданого відповідачем, встановлено, що дійсно в м. Ужгороді по вул. Гагаріна,139, видимість дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» суттєво обмежена ростучими деревами.

У відповідності до п. 8.2-1 Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або

частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 62 Конституції України визначає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи, при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги усі пояснення водія ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за наведених обставин оскаржувана постанова не може залишатися в силі, а тому позов слід задовольнити і скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП в містах Ужгороді та Мукачеві, рядового ОСОБА_3 серії ПС2 № 839969 від 02.04.2016 року за якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Керуючись ст.ст. 69 - 71, 160 - 163, 167, 171-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 289, 293 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП в містах Ужгороді та Мукачеві, рядового ОСОБА_3 серії ПС2 № 839969 від 02.04.2016 року за якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 13.02.2017 року.

Суддя Н.В. Дергачова