Справа № 566/17/17-а
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№566/17/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року смт. Млинів Рівнеської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі: Гутюк С.Е.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Панчини П.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Рівне про оскарження постанови суб'єкта владних повноважень,визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Рівне про оскарження постанови суб'єкта владних повноважень,визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 123594 від 03 січня 2017 року винесена незаконно, упереджено та з грубим порушенням чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позов підтримав та дав суду пояснення, що 03 січня 2017 року, приблизно о13 год., він керуючи автомобілем ВАЗ 212140, н.з. НОМЕР_1 проїжджав по вул. Сагайдачного в м. Рівне і впевнившись в тому, що його діями не будуть порушені Правила дорожнього руху, зупинив автомобіль. Попереду, відносно напрямку передньої частини автомобіля, він побачив, що є зупинка громадського транспорту, що відповідно було позначено дорожнім знаком 5.41.1. - Пункт зупинки автобуса і виконав зупинку, поскільки відстань до зупинки була більше 30 м, що не суперечить Правилам дорожнього руху, зокрема п. 15.9 - Зупинка заборонена. Відразу ж після зупинки автомобіля до нього підійшов інспектор роти №2 батальйону патрульної поліції УПП в м.Рівне лейтенант поліції Бондар О.М. Ознайомившись з його, позивача, документами, інспектор повідомив, що він, позивач порушив Правила дорожнього руху. Він, позивач, заперечив факт порушення і повідомив, що відстань вимірюється в сантиметрах, метрах рулеткою, яка видається працівникам поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху органами стандартизації на певний період. Прилад яким вимірюється відстань зареєстрований та має відповідний номер стандартизації. При вимірюванні відстані відповідальна особа зобов'язана, у присутності двох свідків, пред'явити сертифікат особі відносно якої складається протокол чи постанова.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи, неодноразово, повідомленим про час та місце проведення судовго засідання, в судове засідання жодного разу не з'явивсяпро причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд, враховуючи думку представника позивача, керуючись п.4 ч.2 ст.128 КАС України, визнав можливим розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд приходить до наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №123594 від 03 січня 2017 року підтверджується, що інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Рівне ДПП лейтенантом поліції Бондарем О.М. було складено постанову, згідно якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 212140, н.з. НОМЕР_1 03 січня 2017 рооку, о 13 год.05 хв. В м.Рівне вул.. Сагайдачного,10 порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснивши зупинку в зоні дії дорожнього знаку. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

(а.с.5)

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З вимог ст..70 КАС України вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з встановлених обставин згідно пояснень позивача, які не були в порушення вимог ст. 70 КАС України спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що постанова серії АР № 123594 від 03 січня 2017 року є неправомірною та незаконною, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Статтею 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

Письмова позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позовної заяви, наданого судом.

На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Таким чином, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо закриття провадження у адміністративній справі за відсутністю події і складу правопорушення, тобто на підставі п.1 ст. 247 КУпАП України, оскільки таке питання вирішується за правилами, встановленими КУпАП України та, відповідно до ст. 105 КАС України не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції під час розгляду ним адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 105, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Рівне про оскарження постанови суб'єкта владних повноважень,визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та закриття справи про адміністративне правопорушення - задоволити частково.

Скасувати постанову серії АР № 123594 від 03 січня2017 року , винесену інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Рівне ДПП лейтенантом поліції Бондарем О.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову Млинівського районного суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Млинівський районний суд. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура