Справа № 816/284/17
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

816/284/17

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

22 лютого 2017 року

м. Полтава

Справа № 816/284/17

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., перевіривши матеріали подання Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області до Приватного підприємства "Глоубкор" про підтвердження обгрунтованості рішення про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2017 року о 17 годині 10 хвилин Головне управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду із поданням до Приватного підприємства "Глоубкор" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна Приватного підприємства "Глоубкор".

Розглянувши матеріали подання Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, суд встановив наступне.

За визначенням статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, Закон України "Про судовий збір" передбачає сплату судового збору за подання до суду позовної заяви чи будь-якої іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Одночасно, Закон України "Про судовий збір" визначає випадки, коли судовий збір не підлягає сплаті шляхом виключення відповідних заяв із числа об'єктів справляння та судового збору та встановлення пільг щодо слати судового збору.

Так, вичерпний перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір наведено у частині другій статті 3 Закону України "Про судовий збір", а пільги щодо сплати судового збору встановлені у статті 5 цього Закону. Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи зі змісту статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України подання є підставою для здійснення провадження у справі за зверненням органів доходів і зборів за особливою процедурою, а тому, відповідно, вважається особливою формою позовної заяви, яка є об'єктом справляння судового збору.

Провадження у справах, порушених за поданням податкових органів, поданим на підставі статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного).

З огляду на зазначене, загальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, що регулюють процедуру позовного провадження, до провадження на підставі подання податкового органу можуть застосовуватися лише у частині, що не суперечить спеціальним нормам статті 1833 цього Кодексу.

Статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік особливих вимог, що пред'являються до подання податкового органу, та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть вчинятися у процесі розгляду такого подання.

Водночас у частині, що не врегульована статтею 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

З таких підстав, Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області зобов'язане додати до подання документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, передбачена ставка судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Як свідчать матеріали подання, заявник звернувся до суду з поданням до Приватного підприємтва "Глоубкор" про підтвердження обґрунтованості рішення про накладення адміністративного арешту на майно платника податків, отже, звернена до суду вимога є немайновою.

За викладених обставин, при зверненні до адміністративного суду з даним поданням Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області мало сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Разом з тим, до подання документ про сплату судового збору не додано. Доказів на підтвердження підстави звільнення Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від сплати судового збору не надано.

Натомість, у прохальній частині подання Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області міститься клопотання останнього про відстрочення управлінню сплати судового збору до ухвалення судового рішення по даному поданню, яке обґрунтовується відсутністю фінансування управління на оплату судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір". Так, положеннями статті 8 зазначеного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене у позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Разом з тим, заявником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подане ним подання у встановленому законом порядку, а наведені ним обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23 січня 2015 року №2 доведено до відома суддів результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір". У роз'ясненні зазначено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд звертає увагу, що у Прикінцевих положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №484-VIII від 22 травня 2015 року, Кабінет Міністрів України зобов’язав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов’язком заявника, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є неприпустимим.

З огляду на викладене, клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявник за подання до адміністративного суду подання повинен сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн, однак доказів сплати судового збору до суду не надав.

Таким чином, подання подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з частиною сьомою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, подання підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Подання Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області до Приватого підприємства "Глоубкор" про підтвердження обгрунтованості рішення про накладення арешту на майно залишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення недоліків до 12 годин 45 хвилин 23 лютого 2017 року та роз'яснити, що в разі неусунення недоліків подання, воно буде повернуто.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з поданням.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Удовіченко