Справа № 591/5429/16-а
Суддя: Яковенко Н. М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/4/17
Справа № 591/5429/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Яковенко Н.М.

за участю секретаря - Климась С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації про зобов'язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5-го травня, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради та просив суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача здійснити перерахунок , нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України "про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком , визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених коштів в сумі 4730 грн.

В подальшому представник позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про заміну неналежного відповідача належним - Управлінням праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської РДА позов ОСОБА_1 не визнав в повному обсязі, подав заперечення на позов в якому зазначив, що позивачу відповідно до постанови КМУ від 02.03.2016 № 141 здійснена виплата щорічної разової допомоги ОСОБА_1 як учаснику бойових дій в травні 2016 році у розмірі 920 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.6) та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Недригайлівської РДА.

У 2016 році до 5 травня позивачу ОСОБА_1 була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги в розмірі 920 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в розмірі 920 грн.

В листопаді 2016 р. позивач звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської РДА щодо перерахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня, виходячи із норм ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком та отримання недоплаченої частини разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року.

Листом №07-15/2969 від 02.12.2016 Управління праці та соціального захисту повідомило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій проводиться в розмірі 920 грн.

Вважаючи таку відмову у виплаті допомоги в повному розмірі неправомірною, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену суму щорічної разової допомоги в розмірі 4 730 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктом 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12 ; 13, 14, 15, 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень (п. 1 1.1 Постанови).

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.

Як вбачається з листа Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської РДА № 07-15/2969 від 02.12.2016 р. ОСОБА_1 як учаснику бойових дій у 2016 році виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920 грн 00 коп (а.с.58). Виплата вищевказаної допомоги проведена в розмірі, передбаченому постановою КМУ "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 2 березня 2016 року № 141.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини за заявою ОСОБА_3 проти України №43331/12 від 03 червня 2014 року Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 10, 11, 17, 86, 159, 160, 162, 185,186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації про зобов'язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5-го травня - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. .

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко