Справа № 210/5111/16-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5111/16-а
Провадження № 2-а/210/39/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"27" січня 2017 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Куксенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної (Дзержинської) районної у місті Кривому Розі ради про визнання бездіяльністю протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,-,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі - позивач), звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної (Дзержинської) районної у місті Кривому Розі ради (надалі - відповідач) щодо скасування пільг передбачених законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та зобов'язати вчинити дії по відновленню надання пільг передбаченим цим законом. В обґрунтування позову зазначається, що позивач приймав участь у Великій Вітчизняній Війні та має право на пільги, встановлені законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але з 01 липня 2015 року такі пільги скасовані. На звернення щодо причин скасування пільг та відмови в призначенні субсидії він отримав відповідь, в якій зазначено, що як учасник війни перебуває на обліку в управлінні та до 01 липня 2015 року користувався пільгою у вигляді 50% з оплати житлово-комунальних послуг, однак у зв»язку з тим, що дохід перевищує 1710грн., така пільга не збереглася. Позивач вважає такі дії безпідставними, а рішення відповідно незаконним.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представником відповідача подано заперечення проти позовних вимог, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає позов не обґрунтованим, оскільки позивач дійсно зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги за категорією «Учасник війни» та перебуває на обліку в Криворізькому південному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України (Металургійний відділ) та отримує пенсію за віком. Відповідно до ст. 14 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання 50% знижка плати за користування комунальними послугами, однак відповідно до закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» до ст. 14 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» внесено зміни.

Відповідно до ст. 41, 128 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши повідомлені сторонами спору обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

До спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», норми Постанови КМУ № 389 від 04.06.2015 року «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї».

Встановлено, що ОСОБА_2 має статус ветерана війни-учасника війни, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 6). Позивач зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Із відповіді Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 09 вересня 2015р. за № 3А-3758750 позивачу надано роз'яснення, що оскільки син позивача - ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи від загального захворювання, врахування його доходу до розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не передбачено (а.с. 8).

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради ОСОБА_2 перебуває на обліку в Криворізькому південному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України (Металургійний відділ) та отримує пенсію за віком, зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги за категорією «Учасник війни». У зв»язку з внесенням змін до деяких законодавчих актів, до 30 червня 2015 року ОСОБА_2 дійсно мав право на користування 50% процентною знижкою з оплати за житлово-комунальні послуги, однак середньомісячний дохід сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищив податкову соціальну пільгу, що виключає можливість її застосування (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року з наступними змінами позивач має право на 50-процентну знижку плати за користування комунальними послугами, (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Згідно ч.2 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року (з наступними змінами) пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76 внесено зміни, в тому числі, в п.6.3. Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 від 22.10.1993 року. Зокрема, встановлено, що з 01.07.2015 року пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 17 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, статтю 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» доповнено частиною 6, в якій йдеться про те, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, а саме: 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю); 50-відсоткова знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання - надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З 01 липня 2015 року набрала чинності Постанова КМУ №389 від 04 червня 2015 року, якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, який визначає механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до п.2 Порядку, його дія, зокрема, поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно з Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (учасники війни; особи, на яких поширюється чинність зазначеного Закону; особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдови (вдівці) та батьки померлих осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною).

Згідно з п.3 Порядку: пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Відповідно до п.п.1 п.4 ст.169 розділу ІV Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», гранична сума для застосування податкової соціальної пільги в 2015-му році складала 1710 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», гранична сума для застосування податкової соціальної пільги в 2016-му році складає 1930 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що дохід ОСОБА_2 у вигляді пенсії протягом 2015-2016 років становив 2133,76 грн. щомісячно, тобто є таким що перевищує граничний розмір податкової соціальної пільги. Даних про те, що сукупній дохід сім»ї позивача в розрахунку на одну особу не перевищує граничну суму для застосування податкової соціальної пільги, що надає право на отримання соціальної пільги, в ході судового розгляду не здобуто.

Отже, у зв'язку набранням чинності з 01.07.2015 р. Постанови №389 від 04 червня 2015 року позивач втратив право на користування 50-відсотковою знижкою на плату за користування комунальними послугами, так як його сукупний дохід в розрахунку на одну особу перевищує граничну суму для застосування податкової соціальної пільги.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2, безперервно не був виключений зі списку пільговиків, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення як пільговик за категорією «Учасник війни».

Посилання позивача про неприпустимість звуження змісту і обсягу пільг, компенсацій та гарантій, наданих громадянам України, шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних, до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Водночас, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через можливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Поряд з цим, такі заходи можуть бути обумовлено необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього ж суду у справі «Велікода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому визначено про наявність у держави широкої свободи розсуду зрівноважування прав на частку щодо економічної політики.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76 внесено зміни, в тому числі, в п.6.3. Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 від 22.10.1993 року, тобто встановлено інші, ніж ті, що були передбачені цим же Законом підстави для застосування пільг у вигляді знижки плати за користування комунальними послугами.

Тобто, з 01 липня 2015 року в Україні змінилося правове регулювання надання та застосування пільг, визначених Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 від 22.10.1993 року.

Суд приходить до висновку, що з урахуванням положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76 та постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу» (та вказані нормативні акти не визнавались неконституційними), відповідач, встановивши, що середньомісячний сукупний дохід позивача перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, правомірно з 01.07.2015 року призупинив право ОСОБА_2 на користування 50% пільгою на оплату житлово-комунальних послуг, при цьому останнього не виключено з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскільки умови надання та використання пільг з оплати житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» змінились у зв»язку з прийняттям змін, які за своєю суттю є новими правовими нормами, підстав для задоволення позову в частині припинення пільг та їх поновлення не вбачається.

Суд також вважає, що позивачем не порушено строки звернення до суду, визначені статтею 99 КАС України, оскільки роз'яснення щодо припинення нарахування пільг позивач дізнався 10 листопада 2016 року, а позов подано до суду 15 листопада 2016 року.

Відповідно до статті 94 КАС України, враховуючи те, що спір, що розглядається є немайновим та у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 551,20грн., який не був сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом за наявності пільг, суд вважає за необхідне їх стягнути за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України ст.ст. 7-11, 18, 71, 94, 99, 100, 160, 167, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної (Дзержинської) районної у місті Кривому Розі ради про визнання бездіяльністю протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлено 27 січня 2017 року. Повний текст постанови складено 31 січня 2017 року.

Суддя: О. В. Чайкіна