Справа № 820/10173/15
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 р. Справа № 820/10173/15
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуд М.І.

при секретарі судового засідання Жданюк А.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року по справі № 820/10173/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТОРАНСНАБ» до Харківської митний ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, стягнення сум,

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕСТОРАНСНАБ", 16.09.2015 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товару №807000011/2015/001414/2 від 10.09.2015 року; визнати заявлену декларантом митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються ТОВ "РЕСТОРАНСНАБ" ; стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "РЕСТОРАНСНАБ" код ЄДРНОУ 39372104 суму надмірно сплачених податків та зборів у загальному розмірі 195730,25 гривень.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2016 р. з врахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2016 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 р. по справі №820/10173/15 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 р. касаційну скаргу ТОВ "РЕСТОРАНСНАБ" задоволено частково; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Також Вищим адміністративним судом України зазначено, що в оскаржуваному рішенні відповідача не деталізовано про які саме розбіжності йдеться і в чому вони полягають, а попередніми судовими інстанціями не було досліджено та не з'ясовано, яким чином вказані обставини вливають на визначення митної вартості товару, який ввезений позивачем.

За наслідками повторного перегляду, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року позов задоволено у повному обсязі (а.с.48, 118, 119-124 т.2).

Скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості № 807000011/2015/001714/2 від 10.09.2015 року.

Скасовано картку відмови Харківської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100001/2015/00065 від 31.08.2015 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, яка прийнята з порушенням норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати (а.с.13-135 т.2).

Апелянт наголошує на тому, що оскаржувані в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є законними та обґрунтованими, складеними відповідно до чинного законодавства. Надані до митного оформлення документи мали розбіжності, а тому відповідачем обґрунтовано здійснено запит до декларанта щодо усунення таких розбіжностей, які не були усунуті, що надавало можливості митному органу здійснити коригування вартості товару. Судом не враховані пояснення відповідача щодо розбіжностей умов оплати фракту та надані докази, безпосередньо ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду по справі №820/9433/15 від 28.01.2016 року, в якій встановлювалися ті самі факти та брали участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Судом безпідставно взяті до уваги пояснення представника позивача, які ні чим не підтверджені.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та наполягав на залишенні її без задоволення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.2 ст.52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч.ч.1 та 2 ст.53 Митного кодексу України вбачається, що Кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Положеннями ч.1 ст.58 Кодексу визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

При цьому, відповідно до п.2 ч.4 ст.54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів зобовязаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Згідно з положеннями ч.7 ст.54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1)невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3)невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4)надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, їх розбіжностями, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Як було встановлено за матеріалами справи, що з метою здійснення митного контролю та митного оформлення декларантом ТОВ "АСС-ІМЕКС", що діяв на підставі угоди про надання послуг по декларуванню товарів з Товариством, 31 серпня 2015 року до митного поста "Харків-центральний" Харківської митниці ДФС подано ВМД № 807100001/2015/003182 на товар, який надійшов за контрактом з QINGDAO PACIFICFOODS СО., LTD від 20 травня 2015 року № РF-14169.

Для підтвердження митної вартості товару за основним методом позивачем до Митниці надано наступні документи: залізничну накладну для внутрішнього сполучення, Коносамент, комерційну пропозицію, банківський платіжний документ, що стосується товару, виписку з бухгалтерської документації, прейскурант (прайс-лист) виробника товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, розрахунок ціни (калькуляція), рахунок-фактура (інвойс), пакувальний лист, Контракт, доповнення до Контракту (Додаток № 1 від 20 травня 2015 року), договір про надання послуг митного брокера, інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару, сертифікат про походження товару форми А, декларацію виробника, копію митної декларації країни відправлення.

Контроль правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією №807100000/2015/003182 від 31.08.2015 р., здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст.54 МКУ шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару співробітником підрозділу митного оформлення на підставі результату застосування системи управління ризиками (форма 105-2) було направлено запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару до відділу митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання (далі - ВМВ).

Відповідно до пп.2.12 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 № 362 (далі - Методичні рекомендації), посадовими особами ВМВ було здійснено порівняння рівнів заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких здійснено, перевірку документів, наданих декларантом, за результатами чого було встановлено, що в поданих разом з МД документах містяться розбіжності, зокрема:

товар, що заявлений у МД: «імбир ... «ґатунок Б...», в інвойсі від 20.05.2015 №РР-15120 сорт або категорія товару «імбир...» не зазначено; вказані в коносаменті умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», що при заявлених декларантом умовах поставки СFR ОСОБА_2, унеможливлює перевірку включення до митної вартості товару всіх її складових, тобто подані документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; вартість задекларованого товару у порівнянні з рівнем митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено є значно нижчою. Згідно цінової інформації ЄАІС ДФСУ найменший рівень на товар «Імбир» складав 1,35 дол. США/кг., заявлений декларантом рівень митної вартості складав 0,56 дол. США/кг;

відповідно до 2.2 зовнішньоекономічного договору №РР-14169 від 20.05.2015 зазначено, що відвантаження товару відбувається протягом 40 днів після внесення 30% передплати. Банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару датовано 08.07.2015, отже відвантаження має відбутися протягом 40 днів з вказаної дати, однак коносамент датовано 25.06.2015 р. Банківський платіжний документ №40 від 08.07.2015, поданий до митного оформлення, містить інформацію про призначення платежу, а саме оплату за додатковою угодою №1 від 21.05.2015 р., при цьому до митниці подано додаткову угоду № 1 від 20.05.2015 р.;

встановлено розбіжності між відомостями щодо коду УКТЗЕД товару, заявленими декларантом у митній декларації №807100000/2015/003182 (код УКТЗЕД НОМЕР_1), та відображеними у наданій декларантом експортній декларації №80103374 (код УКТЗЕД 0).

Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що стало підставою для застосування ч.3 ст.53 МКУ.

Відповідно до пп. 2.4, 2.5 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій, посадовими особами підрозділу митного оформлення було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, в результаті чого було встановлено, що згідно цінової інформації ЄАІС ДМСУ найменший рівень митної вартості на товар «Імбир» склав 1,35 дол. СІІІА/кг, тоді як заявлений декларантом рівень митної вартості складає 0,56 дол. США/кг.

Встановлення зазначеної розбіжності у рівні митної вартості товарів, заявленої декларантом, та рівні митної вартості товарів, що вже оформлені митницями, на думку суду призвело до обґрунтованого сумніву в об'єктивності митної вартості товару, заявленої у митній декларації №807100000/2015/003182 від 31.08.2015.

Зазначені обставини вказують на те, що підставою для запиту у декларанта додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МКУ стали обґрунтовані підстави митного органу вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог ст.54 МКУ.

У зв'язку з вищевикладеним, у відповідності до вимог ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 МКУ було проведено процедуру консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення консультації та витребування додаткових документів відображено у електронному повідомленні декларанту (копія додається).

Так в електронному повідомленні декларанту було запропоновано надати достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; відносин пов'язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Також декларанту доведено, що на виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв'язку з тим, що документи, зазначені у ч.2 ст.53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; переклад митної декларації країни відправлення та проведення верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 №11/2-10.16/11627-еп.

Крім цього, декларанту було повідомлено про те, що у зв'язку зі спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор - 2006» необхідне надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Та про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як було встановлено, протягом строку, передбаченому ч.3 ст. 53 МКУ, декларантом не було надано жодного додаткового документа.

З огляду на те, що документи, подані декларантом до Харківської митниці ДФС разом з митною декларацією №807100000/2015/003182 від 31.08.2015, містили розбіжності та декларантом заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, що відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ надає право митниці прийняти рішення про коригування митної вартості товару, посадовими особами відповідача 10 вересня 2015 року прийнято рішення про коригування митної вартості № 807000011/2015/001714/2 (джерело: наявна у митного органу цінова інформація щодо фактів митних оформлень товарів митне оформлення яких вже здійснено, в тому числі, попереднє митне оформлення ТОВ «РЕСТОРАНСНАБ» за МД від 25.08.2015 року №807100000/20154/28998 по рішенню про коригування митної вартості від 21.08.2015 року №807000011/2015/001569/2 до рівня 1,35 дол. США/кг.), яким митну вартість товару збільшено до 29362,50 дол. США. Сума коригування склала 17 182, 50 дол. США.

В графі 33 рішення про коригування митної вартості №807000011/2015/001569/2 від 21.08.2015 р. зазначено обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог 54, 55, 58 МКУ, зокрема: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв'язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв'язку з відмовою в наданні декларантом витребуваних додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 МКУ; 2) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв'язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Враховуючи вищезазначене, рішення про коригування митної вартості товарів було прийнято за другорядним (резервним) методом, відповідно до статті 64 МКУ, джерело - наявна цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС, в тому числі, попереднє митне оформлення ТОВ "РЕСТОРАНСНАБ" за МД від 25.08.2015 р. №807100000/20154/28998 по рішенню про коригування митної вартості від 21.08.2015 р. №807000011/2015/001569/2 до рівня 1,35 дол. США/кг.

У звязку з цим, також Харківською митницею ДФС була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якою відмовлено у митному оформленні митної декларації №807100000/2015/00065 на підставі ст.54, ст. 256 МКУ та у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672.

Колегія суддів приходить до висновку, що як вбачається з оскаржуваного рішення, наявні розбіжності у поданих документах визвали обґрунтовані сумніви митного органу, та які на час прийняття рішень не були усунуті та спростовані належними документами, то зазначені обставини слугували законною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови. В даному випадку, весь тягар доказування під час митного оформлення товарів полягає на декларанті та нехтувати своїм обовязком в даному випадку, залишаючи поза увагою суттєві документальні суперечності, розбіжності та обґрунтовані зауваження з цього приводу контролюючого органу, які не давали можливості митному органу прийняти та врахувати митну ціну товару за укладеним договором, з боку декларанта є безпідставним. Відсутність або наявність у оскаржуваних рішеннях митного органу конкретизованої деталізації розбіжностей, що містилися у документах позивача, не мають особливого впливу на саму суть необхідності доведення з боку декларанта обґрунтованості заявленої ним ціни товару за першим методом її визначення.

Надані до суду документи, жодним чином не спростовують факту суперечливості та розбіжностей, що містилися документах під час митного оформлення. Тобто, за таких фактичних обставинах на основі наданих митному органу документів, останній був позбавлений можливості погодитися із задекларованою позивачем за першим методом визначення вартості товарів, а тому здійснюючи коригування митної вартості товару діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено законом.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним не врахування судом першої інстанції пояснення відповідача щодо розбіжностей умов оплати фракту та надані докази, безпосередньо ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду по справі №820/9433/15 від 28.01.2016 року, в якій встановлювалися ті самі факти та брали участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Так, за зазначеним судовим рішенням Харківським апеляційним адміністративним судом по справі №820/9433/15, залишеною без змін ухвалою ВАС України від 16.03.2016 року, була підтверджена правомірність постанови Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 року, якою у задоволенні позову ТОВ "РЕСТОРАНСНАБ", про визнання неправомірним та скасування рішення Харківської митниці ДФС № 807000011/2015/001569/2 від 21.08.15 р.; визнання заявлену декларантом митну вартість товарів, які імпортуються ТОВ "РЕСТОРАНСНАБ" (); стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ "РЕСТОРАНСНАБ" (надмірно сплачену суму податків та зборів у загальному розмірі 175398,05 грн.

В даному випадку має місце однотипність фактичних обставин справи у повному обсязі, з різницею лише щодо спірного періоду митного оформлення. Так, за тими судовими рішеннями оцінка надавалась митному оформленню та прийнятому рішенню за наслідками цього Харківської митниці ДФС № 21 серпня 2015 року, в той же час, в нашому випадку спірний період з невеликим відрізком часу полягає 10 вересня 2015 року. У іншому, фактично суперечностей немає.

Щодо заявлених вимог про визнання заявленої декларантом митної вартості товару щодо товару, який імпортується ТОВ «РЕСТОРАНСНАБ», Харківська митниця ДФС колегія суддів вважає такі вимоги безпідставними.

Відповідно до ст.54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Враховуючи викладене, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості товарів.

Стовно вимог позивача щодо стягнення з Державного бюджету України суми надмірно сплачених податків та зборів у загальному розмірі 195730,25 грн., колегія суддів зазначає, що зазначені вимоги є по суті похідними від першої вимоги.

Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передплата, і митних та інших платежів, помилково та / або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618. На теперішній час митні платежі, сплачені ТОВ «РЕСТОРАНСНАБ» за митною декларацією №807100001/2015/003366 від 11.09.2015, не визнані такими, що сплачені надмірно, а тому не підлягають поверненню.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про скасування рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Надання неналежної правової оцінки фактичним обставинам справи, привело суд першої інстанції до неправильного вирішення справи та помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів, з урахуванням приписів ст.202 КАС України дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 122-1, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 207, 206, 209, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року по справі № 820/10173/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТОРАНСНАБ» - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складено 17.02.2017 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5