Справа № 802/2439/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 лютого 2017 р. Справа № 802/2439/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в особі старшого державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тушевської Любові Григорівни

про: визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в особі старшого державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби Тушевської Л.Г. (відповідач), в якому просить суд:

визнати дії старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо складення та надсилання постанови ВП №53151777 від 20.12.2016 протиправними;

визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Тушевської Л.Г., що виявилася у недотриманні/невчиненні дій, передбачених п.14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень;

визнати бездіяльність старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо не надсилання постанови про арешт майна протиправною.

скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №53151777 від 20.12.2016;

скасувати постанову про арешт майна №53151777 від 20.12.2016.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що в порушення ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 лише через два дні після її винесення, що підтверджується календарним поштовим штемпелем та витягом із сайту Укрпошти.

Також позивач звертає увагу на вступну частину постанови про відкриття виконавчого провадження, де зазначено що це державний виконавець а не старший державний виконавець, як підписано вкінці документу, відсутня інформація про те, ким саме відкривається провадження та інформація про те, що саме розглянуто державним виконавцем по примусовому виконанню.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що, ознайомившись з матеріалами провадження внесеними до ЄДР виконавчих проваджень, він вияв постанову про арешт його майна як боржника, яку в порушення Закону України "Про виконавче провадження" йому (позивачу) не надіслано.

В обґрунтування позовних вимог позивач також зазначає, що постанова державного виконавця ВП №53151777 не відповідає п. 7 розділу 1, п. 5 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №9489/20802, оскільки не містить печатку, а також відсутнє зазначення про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою.

Крім того, на переконання позивача, виконавчі провадження №53151777 та № 53056644 мають бути об'єднані у зведене та виконуватися державним виконавцем який відкрив перше виконавче провадження, чого відповідачем в порушення 14 розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень здійснено не було.

13.02.2017 на вказаний адміністративний позов відповідач подала заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 надіслана боржнику 21.12.2016 та вручена йому особисто 27.12.2016. Також відповідач зазначає, що під час перевірки виконавчого провадження, здійсненої 20.01.2017 начальником відділу в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 та в зв'язку зі скасуванням вказаної постанови скасовано подальші виконавчі дії до 23.01.2017. З огляду на вказане відповідач просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Крім того, від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, за результатами розгляду якої суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності відповідача.

Ухвалою від 14.02.2016, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання у журнал судового засідання відповідно до положень ч. 6 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за клопотанням позивача замінив неналежного відповідача у справі - управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в особі старшого державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби Тушевської Л.Г. на належного - управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в особі старшого державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тушевської Любові Григорівни.

Ухвалою від 14.02.2016 позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53151777 від 20.12.2016 та скасування постанови про арешт майна №53151777 від 20.12.2016 залишено без розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити адміністративний позов повністю:

визнати дії старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо складення та надсилання постанови ВП №53151777 від 20.12.2016 протиправними;

визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Тушевської Л.Г., що виявилася у недотриманні/невчиненні, дій передбачених п.14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень;

визнати бездіяльність старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо не надсилання постанови про арешт майна протиправною.

Дослідивши адміністративну справу, заслухавши пояснення позивача, суд встановив, що на виконанні у Староміському ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 5315177 з виконання виконавчого листа №802/1494/14-а від 13.08.2014, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом у справі за позовом Лівобережного міжрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 4803,87 грн.

20.12.2016 відкрито виконавче провадження № 5315177, про що винесено постанову за підписом старшого державного виконавця Староміського ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Тушевської Л.Г., якою постановлено стягнути з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 480,39 грн. Зазначену постанову, як зазначає позивач, він отримав 27.12.2016, що також підтверджується витягом із сайту Укрпошти від 11.01.2017.

Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.12.2016 ВП № 53151777 за підписом старшого державного виконавця Староміського ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Тушевської Л.Г. накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику. На підставі зазначеної постанови внесено обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям відповідача щодо складення та надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53151777 від 20.12.2016, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З системного аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" повинна надсилатися сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Крім того, Закон встановлює прямий обов'язок державного виконавця довести до відома боржника зміст постанови, зокрема шляхом надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою боржника, яка зазначена у виконавчому документі.

Як встановлено, постанова про відкриття виконавчого провадження № 5315177 винесена державним виконавцем 20.12.2016, а відтак, відповідно до положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" мала бути направлена на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше 21.12.2016.

В матеріалах виконавчого провадження № 5315177, що долучене до матеріалів справи, наявний супровідний лист від 20.12.2016 № 22047/10-33 про направлення на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 та реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції за 21.12.2016, в томі числі ОСОБА_1 (№ 10 по списку). Однак, на вказаному реєстрі міститься відтиск поштового штемпеля ВЗ № 9 з датою 22.12.2016. Крім того, відповідно до роздруківки із сайту Укрпошти поштове відправлення за № 040 прийнято поштовим відділенням зв'язку 22.12.2016. Відтиск поштового штемпеля з датою 22.12.2016 міститься також на конверті, який адресований ОСОБА_1 (поштове відправлення за № 040).

З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідач направила позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 пізніше наступного робочого дня після її винесення, що є порушенням ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, суд встановив, що державним виконавцем було порушено вимоги щодо належного оформлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016.

Так, відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №9489/20802 (далі - Інструкція), постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого виконавцем рішення;

строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Відповідно до абз. 2 п. 5 розділу 3 Інструкції у разі виконання рішення майнового характеру в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою (додатки 1, 2) протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Водночас у постанові про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 здійснена помилка в зазначені посади державного виконавця, яким ця постанова винесена, а саме у вступній частині зазначено: "державний виконавець", що не співпадає з посадою особи, яка її підписала - "старший державний виконавець". У постанові також не чітко зазначено на підставі якого документа розглянуто виконавчий документ. Також вказана постанова не скріплена печаткою.

Крім того, всупереч абз. 2 п. 5 розділу 3 Інструкції державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 не зазначено про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою та не попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Вказані недоліки постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 були виявлені начальником Староміського ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, що стало підставою для її скасування.

Судом встановлено, що 20.01.2017 начальником Староміського ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Шуляком В.О. здійснено перевірку виконавчого провадження №53151777 в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", про що винесено відповідну постанову, якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 та скасовано подальші виконавчі дії до 23.01.2017.

Постановами про скасування процесуального документа від 20.01.2017 № 53151777 за підписами старшого державного виконавця Староміського ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Тушевської Л.Г. скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 та постанову про арешт майна боржника від 20.12.2016, що видані Тушевською Л.Г., та 20.01.2017 винесено нову постанову про відкриття виконавчого провадження № 53151777.

Враховуючи, що під час складення та надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 № 53151777 державним виконавцем були допущені порушення норм Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції, що встановлено під час розгляду справи, суд вважає, що позовна вимога про визнання дій старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо складення та надсилання постанови ВП №53151777 від 20.12.2016 протиправними є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виявилася у недотриманні/невчиненні дій, передбачених п.14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд виходив з такого.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" визначені особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника.

Так, згідно з ч. 1 цієї статті виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Аналогічна норма міститься й в Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Так, відповідно до п. 14 розділу 3 Інструкції у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об'єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, зазначеною нормою визначено підстави, порядок об'єднання виконавчих проваджень у зведене. Так, підставою для об'єднання виконавчих проваджень у зведене є відкриття кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника. При цьому Інструкцією визначений строк, у який державний виконавець має винести постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, - не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Однак, відповідачем в порушення норм Інструкції після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2016 у строк, визначений п. 14 розділу 3 Інструкції, не було приєднано виконавче провадження № 53151777 до зведеного виконавчого провадження № 53264779, яке веде Староміський ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області. Зазначені дії були вчинені лише 20.01.2017, про що винесено відповідну постанову.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виявилася у недотриманні/невчиненні дій, передбачених п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку оскаржуваній бездіяльності відповідача щодо не надсилання ОСОБА_1 постанови про арешт майна протиправною, суд виходив з такого.

З налізу норм ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" можна дійти висновку, що копія постанови про арешт майна має бути доведена виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надіслана адресатам простою кореспонденцією або доставлена кур'єром не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення.

Як встановлено, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 5315177 винесена державним виконавцем 20.12.2016, а відтак, відповідно до положень ч. 1 ст. 28 Закону України мала бути направлена на адресу боржника не пізніше 21.12.2016.

В матеріалах виконавчого провадження № 5315177, що долучене до матеріалів справи, наявний супровідний лист від 20.12.2016 № 22048/10-33 про направлення на адресу ОСОБА_1 постанови про арешт майна божника від 20.12.2016. Однак, у матеріалах виконавчого провадження відсутня копія реєстру відправки простої поштової кореспонденції від 20.12.2016. Інших доказів направлення на адресу позивача копії постанови про арешт майна божника від 20.12.2016 № 5315177 відповідачем суду також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві згідно з положеннями ст. 69 КАС України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 4 ст. 70 КАС України визначає, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, суд вважає недоведеним факт надсилання копії постанови про арешт майна боржника від 20.12.2016 № 5315177 на адресу позивача 20.12.2016, а тому вимога про визнання бездіяльності відповідача щодо не надсилання ОСОБА_1 постанови про арешт майна протиправною є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тушевської Любові Григорівни щодо складення та надсилання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53151777 від 20.12.2016.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тушевської Любові Григорівни, що виявилася у недотриманні/невчиненні дій передбачених п.14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Староміського відділу Державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тушевської Любові Григорівни щодо не надсилання ОСОБА_1 постанови про арешт майна від №53151777 від 20.12.2016.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович