Справа № 308/7983/14-ц
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 р. Справа № 876/374/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2016 року по справі № 308/7983/14-ц за поданням Головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Секерня Є.М. про встановлення зміни способу виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ просить суд змінити подальший спосіб і порядок виконання рішення суду згідно виконавчого листа №308/7983/14 від 25 грудня 2015 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом, шляхом стягнення з Центральної міської клінічної лікарні м. Ужгород на користь ОСОБА_2 суму грошових коштів, що складається з різниці між отриманою заробітною платою ОСОБА_2 на посаді лікаря-хірурга хірургічного відділення №1 на 0,5 ставки та заробітною платою, яку б ОСОБА_2 отримав на посаді лікаря-хірурга ургентного з режимом праці, що відповідає нормальній тривалості робочого часу в місяць, із встановленням повного посадового окладу згідно штатного розкладу за період з 11 серпня 2014 року до 14 жовтня 2014 року, та зобов'язати бухгалтерію ЦМКЛ м. Ужгород здійснити розрахунок суми вказаних грошових коштів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2016 року у задоволенні вказаного подання відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився заявник - Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою заяву задоволити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що без зміни способу виконання вказане судове рішення неможливо виконати повністю. Крім того зазначає, що судом першої інстанції не було залучено представника Секретаріату у справах Європейського суду з прав людини та проігноровано положення Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2013 року №846(12)13-13.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку передбаченому статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконанні у міському відділі ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження №46782675 з примусового виконання виконавчого листа по справі №308/7983/14-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом 25 лютого 2016 року про встановлення ОСОБА_2, лікарю-хірургу ургентному режим праці, що відповідає нормальній тривалості робочого часу в місяць, із встановленням повного посадового окладу згідно штатного розпису.

17 березня 2015 року до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ надійшов лист від Центральної міської клінічної лікарні м. Ужгород, згідно якого боржник зазначає, що прийняти ОСОБА_2 на посаду лікаря-хірурга ургентного режиму праці, що відповідає нормальній тривалості робочого часу в місяць, встановлення повного посадового окладу згідно штатного розпису - немає можливості, так як дана посада відсутня у структурі та у штатному розписі центральної клінічної міської лікарні та відсутня у переліку Національного класифікатора України «Класифікатор професій 2010 року», затвердженого наказом Держспоживстандарту №327 від 28 липня 2010 року.

Відповідно до Наказу Центральної міської клінічної лікарні від 14 жовтня 2014 року №169-к ОСОБА_2 звільнено з посади лікаря хірурга, хірургічного відділення №1 на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП.

Як і в цивільному судочинстві, поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Оскільки в разі задоволення вимог подання фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини постанови суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 вересня 2016 року по справі № 308/7983/14-ц - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.