Справа № 2-а-20/11
Суддя: Гандзій Д. М.
Дата ухвалення: 2011-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-20/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2011 року

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України в Одеській області та інспектора ДПС 1-го Одеського взводу УДАІ ГУМВС України в Одеській області сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2009 року, ОСОБА_1, звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою відповідача інспектора ДПС 1-го Одеського взводу ОСОБА_2 серії ВН № 056821 від 04.02.2009 р., винесеної на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ № 0987702 від 04.02.2009 р., він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП за те, що 04.02.2009 р. о 17.00 год., на 8 км. автошляху Одеса-Б.Дністровський, керуючи своїм автомобілем марки ДЕОд/з 41699ОК, рухався зі швидкістю 87 км/год., при наявності дорожнього знаку 3.29 Обмеження встановленої швидкості 60 км/год., що було зафіксовано вимірювачем приладом Іскра19330, чим порушив п. 12.9 ПДР, яким передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п. 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, за що був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 255 грн. згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову в справі про адміністративне правопорушення неправомірною і незаконною, позивач просив суд, скасувати її.

В судове засідання позивач не з`явився, але надіслав до суду клопотання, в якому повністю підтримав позов та просив суд слухати справу без його участі (а.с. 41).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки з викликом відповідачів до суду, причини своєї неявки суду не повідомили, однак, надіслали на адресу суду свої заперечення на позов, в яких просили суд, відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність і з проханням про слухання справи за їх відсутністю (а.с. 10-12).

Неявка сторін в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи та від яких надійшли відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності - не є перешкодою для розгляду справи по суті відповідно до ч. 4 ст. 128 КАСУ.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст. 70 КАСУ, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 71 КАСУ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у звязку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Статтею 276 КУпАП передбачено справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121-126 цього Кодексу, можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або місцем проживання порушників.

Пунктом 2.3 Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, передбачено розглядати від імені органів ДАІ МВС України справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, мають право працівники ДАІ МВС, які мають спеціальні звання.

Отже, з огляду на викладене, для провадження у справах про адміністративні правопорушення, характерним є специфічний вид доказу безпосереднє спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП, пункту 2.13 Інструкції № 73 від 26.03.2009 р. орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, передбачені частинами першої та другої статті 122 КУпАП.

Пунктом 12.9 ПДР, яким передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п. 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.

Суд встановив, що 04.02.2009 р. о 17.00 год., на 8 км. автошляху Одеса-Б.Дністровський, керуючи своїм автомобілем марки ДЕОд/з 41699ОК, рухався зі швидкістю 87 км/год., при наявності дорожнього знаку 3.29 Обмеження встановленої швидкості 60 км/год., що було зафіксовано вимірювачем приладом Іскра19330, чим порушив п. 12.9 ПДР, яким передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п. 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, за що був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 255 грн. згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що відповідачем інспектором ДПС 1-го Одеського взводу сержантом ОСОБА_2, був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення серії АГ № 0987702 від 04.02.2009 р., на підставі якого була винесена оскаржувана постанова серії ВН № 056821 від 04.02.2009 р., відповідно до якої, позивач був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 225 грн. (а.с. 4,5,36).

На думку суду є безпідставними, необґрунтованими та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами твердження позивача щодо його непричетності до вищевказаного правопорушення і що він, під час описаних вище подій, на своєму автомобілі, рухався з дозволеною швидкістю, а дорожнього знаку 3.29, який би обмежував швидкість руху, на зазначеній ділянці автошляху взагалі не було, так як вказане спростовується оригіналом протоколу серії АГ № 0987702 від 04.02.2009 р., в якому маються власноручні пояснення самого позивача : з протоколом ознайомлений, копію отримав. До інспектора претензій не маю, а також фото таблицею, наданою відповідачами, на якій чітко відображена зазначена вище ділянка автошляху з відповідними знаками 3.29 Обмеження швидкості руху(а.с. 28,29,36).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вимірювання швидкості руху, було здійснено відповідачем вимірюванням швидкості Іскра-1, серійний номер 19330, застосування якого передбачено п. 7.5.6 Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України, затвердженої Наказом МВС України 13.11.2006 р. № 1111.

З вищевказаного протоколу, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову вбачається, що позивачем не було зазначено жодного свідка, який зміг підтвердити відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час складання зазначеного вище протоколу, а в подальшому винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення - жодних порушень з боку відповідача здійснено не було.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В даному випадку, суд вважає, що правопорушення позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП дійсно мало місце, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, підтверджено матеріалами справи (протокол, постанова по справі про адміністративне правопорушення, фото таблиця), у звязку з чим, на думку суду, дії інспектора ДПС 1-го Одеського взводу, повністю відповідали вимогам Закону та постанова в справі про адміністративне правопорушення, складена у відношенні позивача, винесена законно та обґрунтовано, твердження позивача не спростовують матеріалів справи, а позов є безпідставним, не підтверджений жодними належними та допустимими доказами та такий, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 222,251,256,276,293 КУпАП, ст.ст. 7-12,70,71,77,160-163,171-2 КАС України, ПДР, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_3 України в Одеській області та інспектора ДПС 1-го Одеського взводу УДАІ ГУМВС України в Одеській області сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Гандзій Д.М.