Справа № 645/6010/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 р. Справа № 645/6010/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 645/6010/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова

про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

16.12.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просить визнати неправомірним рішення відповідача від 16.08.2016 року щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, призначеної в розмірі 80% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на посаді головного спеціаліста, з врахуванням довідки про заробітну плату, виданої Департаментом підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради за №01-04-1149 від 08.08.2016 р., у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців на підставі постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.08.2016 року.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова №450 від 16.08.2016 р. про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова перерахувати позивачу з 01.08.2016 р. пенсію державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки про заробітну плату № 01-04-1149 від 08.08.2016 р., виданою Департаментом підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради, із збереженням проценту нарахування пенсії у розмірі 80%.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення норм чинного законодавства, що діє в системі пенсійного забезпечення, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку у відповідача, та отримує пенсію державного службовця у розмірі 80%.

12.08.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 01-04-1149 від 08.08.2016 р., що була видана Департаментом підприємництва та споживчого ринку Харківської міської ради.

16.08.2016 року рішенням відповідача № 450 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги частково, керувався приписами ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зазначив про неприпустимість обмеження та звуження конституційного права позивача на достатній життєвий рівень, який відноситься до категорії громадян, що потребує додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

На підставі статті 90 Закону України «Про державну службу» (редакції від 10.12.2015 року, що набрала чинності з 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, частиною 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року передбачено визнати такими, що втратили чинність: 1) Закон України "Про державну службу"(Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу; 2) Постанову Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 491); 3) Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 26, ст. 273; 2014 р., № 1, ст. 2, № 12, ст. 178, № 22, ст. 798; 2015 р., № 4, ст. 17).

Відповідачем підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача зазначено п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тому з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах вказаних законів не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Заяву позивача оформлену у вільній формі відповідачем було кваліфіковано як заяву про перерахунок пенсії, оформлену у належний спосіб.

Вирішення питання про перерахунок пенсії відповідачем було оформлено рішенням № 450 від 16.08.2016 року до складу якої входить В.О. начальника відповідача, що колегія суддів, вважає дотриманням вимог п.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка каже, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За наведених підстав, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про правомірність свого рішення, та вважає за необхідне її задовольнити.

В своїй позовній заяві позивач зазначає про набуття нею права на перерахунок пенсії, визначеної у статті 37-1 Закону України «Про державну службу» за фактом призначення пенсії на підставі даного Закону та вказує, що закон продовжує діяти для осіб, яким пенсія призначена на його підставі, та для деяких інших категорій державних службовців.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку позивач не була позбавлена права на пенсію гарантовану державою, оскільки розмір соціальної гарантії - пенсії, залежить від фінансових можливостей держави.

Такої позиції підтримується Європейський суд з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-1У «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

За наведених обставин, дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити

Судом першої інстанції були порушені норми Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2017р. по справі № 645/6010/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Мельнікова Л.В.