Справа № 2а-1329/10
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року м. Львів 2а-1329/10

2а-1329/10

Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ДАІ ГУМВС України у Рівненській області про поновлення строку оскарження постанови, визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 України у Рівненській області про поновлення строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2009 року серії ВК № 2-1263.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 13.06.2009 року ним було отримано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2009 року серії ВК № 2-1263.Відповідно до ч.2 ст. 14-1 КУпАП він повідомив Державтоінспекцію про те, що зазначеного у постанові правопорушення не вчиняв. Йому надійшла відповідь від 26.06.09р. про те, що постанова залишена без змін, а скарга без задоволення. Однак, з постановою не погоджується, оскільки така винесена на підставі показів приладу „Візир, який не є приладом працюючим в автоматичному режимі та при її винесені порушені його права передбачені ст. 268 КУпАП. Просить суд поновити строк звернення до суду, оскільки такий був пропущений з поважних причин, так як він вживав усіх можливих заходів для її оскарження з часу отримання копії та визнати незаконною постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2009 року серії ВК № 2-1263.

У судове засідання позивач не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Просив позов задоволити.

Від відповідача в судове засідання надійшло заперечення на позов з проханням розглядати справу за відсутності його представника. У заперечені зазначає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки при винесені постанови та після її надіслання позивачу усі вимоги закону були виконані, при цьому, позивачем не надано жодного доказу про поважність пропуску зазначеного строку. У звязку з пропущенням строку на оскарження постанови, а також за безпідставністю вимог наполягає у відмові в задоволенні позову (а.с.21).

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання обґрунтованості позову, щодо встановленого ст. 289 КУпАП строку оскарження постанови, то суд визнає причини пропуску такого поважними. Так, позивач пропустив строк з обєктивних причин, оскільки отримав оспорювану постанову 13.06.09р. (а.с.24,25) і у встановлений десятиденний строк оскаржив її у вищестоящий орган та згідно ст. 14-1 КУпАП повідомив інспектора, що не керував в той день автомобілем, і отримавши відповідь відразу звернувся до суду, тобто вжив всіх можливих заходів для оскарження постанови з часу її отримання.

Судом встановлено, що 25.05.2009 року інспектором ДПС Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_5 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ВК № 2-1263 (а.с.4), за вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягало в тому, що ОСОБА_2, 16.05.2009 року о 17.57 год. на 421 км автодороги Київ Чоп, Радивилівського району, керуючи автомобілем марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 перевищив максимально встановлені обмеження швидкості більш ніж на 20 км/год., а саме здійснював рух зі швидкістю 113 км/год., чим порушив п. 12.6 Правил дорожнього руху України. Дане правопорушення зафіксовано приладом «Візир» № 0812434. Згідно даної постанови ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 260 грн.

Згідно ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

При цьому, згідно інструкції по експлуатації приладу «Візир», даний прилад призначений для вимірювання швидкості транспортних засобів, відеозапису факту порушення правил дорожнього руху відображення його на екрані монітора, обробки, збереження відтворення відеозапису, прилад «Візир» забезпечує відеозапис (або фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і патрульному режимах роботи. В розділі 2 вищевказаної інструкції «Основні технічні характеристики», чітко визначено, що прилад працює виключно у режимах вимірювання швидкості як Стаціонарний або Патрульний але ніяк не автоматичний.

Автоматичним є такий режим роботи приладу, який виконується без втручання в його діяльність сторонніх факторів, тобто без людини. Прилад, «Візир» яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо).

Таким чином, згідно вимог ст. 254 КУпАП, посадова особа повинна була скласти протокол про адміністративне правопорушення, копію якого вручити під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Чого в даному випадку не виконано інспектором ДПС Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_5

Крім того згідно п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено наказом МВС 13.11.2006 №1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників. У постанові по справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2009 року за ВС 9484 АІ за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію, ким вона проводилася.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла дану постанову вимоги закону не враховані.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Крім цього, при огляді фотографій (а.с.26) неможливо ідентифікувати місце скоєного правопорушення, та не вказано жодних обєктивних даних, які б могли підтвердити географічну локацію даного автомобіля марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1. Дана фотографія стверджує лише те, що 16.05.2009 року о 17.57 даний автомобіль рухався із швидкістю 113 км / год., однак суд вважає, що вказані фотографії не доводять факт порушення п. 12.6 Правил дорожнього руху України, що тягнене за собою відсутність обєкту у складі правопорушення, тобто тих охоронюваних правовими нормами суспільних відносин та соціальних благ на які постягається субєкт адміністративного правопорушення, отже в діях позивача не вбачається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також вказані фотографії не доводять того факту, що саме позивач перебував за кермом автомобіля, що він також оспорює. Однак, всупереч ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, відповідачем не зясовано та не перевірено цих обставин.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника та інших передбачених законом випадках.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що представник відповідача не подав на адресу суду належні докази стосовно правомірності оскаржуваної постанови та не обґрунтував свої заперечення.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що слід визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_5 про адміністративне правопорушення від 25.05.2009 року серії ВК № 2-1263 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., а провадження по справі відносно ОСОБА_2 слід закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 17-19, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 9, 33, 14-1, 71, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 289 КУпАП суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_5 від 25 травня 2009 року серії ВК № 2-1263 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.