Справа № 824/746/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 лютого 2017 р. м. Чернівці справа № 824/746/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Козак В.Ю.

сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Магея І.В.

представників відповідачів Меланіча В.В., Кушніра М.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ВСТАНОВИВ:
05.09.2016 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ №352-ос від 15.07.2016 р. начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України в частині звільнення його, молодшого лейтенанта з військової служби у запас Збройних Сил України відповідно до п. и ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу;

- визнати протиправним та скасувати наказ №149-ос від 08.08.2016 р. начальника 31 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України в частині виключення його молодшого лейтенанта із списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення;

- поновити його на посаді начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби Селятин ІІ категорії (тип Б);

- стягнути на його користь з Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту винесення наказу начальника 31 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України №149-ос від 08.08.2016 р. в період з 08.08.2016 р. по 27.01.2017 р. в сумі 34116,12 грн.

Під час судового розгляду справи відповідачі подали до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позов ОСОБА_1 направлений до суду з пропущеним строком звернення.

В судовому засіданні представники відповідачів уточнили подане клопотання та просили суд залишити позовну заяву без розгляду в частині визнання протиправним та скасування наказу №352-ос від 15.07.2016 р. начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України стосовно звільнення позивача, молодшого лейтенанта з військової служби у запас Збройних Сил України відповідно до п. и ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.

В обґрунтування клопотання відповідачі вказували, що з оскаржуваним наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №352-ос від 15.07.2016 р. позивача ознайомлено 29.07.2016 р., а з позовом останній звернувся тільки 05.09.2016 р.

Позивач та його представник заперечували проти залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того представником позивача подано до суду клопотання про відновлення строків, в якому просив визнати причини пропуску строку до суду поважними та поновити строк на оскарження наказу №352-ос від 15.07.2016 р.

В судовому засіданні 06.02.2017 р. за ініціативою суду допитано як свідків заступника начальника штабу, начальника відділу прикордонного контролю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , начальника комендантського відділення, відділу організації повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з питань доведення до відома ОСОБА_1 змісту оскаржуваного наказу №352-ос від 15.07.2016 р.

Розглянувши подані клопотання, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно витягу з наказу начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України №352 ос від 15.07.2016 р. По особовому складу припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби на підставі пункту "и" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у запас по 31 прикордонному загону (І категорії) молодшого лейтенанта ОСОБА_1 НОМЕР_1 , начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Селятин ІІ категорії (тип Б) на підставі подання загону від 14.06.2016 р. №30/6327 та протоколу атестаційної комісії регіонального управління від 24.06.2016 р. (Т. 1 а.с. 37).

На підставі вказаного наказу, 08.08.2016 р. начальником 31 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України видано наказ № 149-ос, яким молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Селятин ІІ категорії (тип Б), звільненого з військової служби у запас Збройних Сил України відповідно пункту и (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без надання права носіння військової форми одягу, виключено із списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення (Т. 1 а.с. 17).

Також як вбачається із матеріалів справи, на підставі наказів №352 ос від 15.07.2016 р. та №149-ос від 08.08.2016 р. позивачу запропоновано вибути в розпорядження військового комісара Верховинського РВК Івано-Франківьської області для постановки на військовий облік, про що видано припис №485 від 08.08.2016 р. (Т. 1 а.с. 165).

Примірник вказаного припису та витягів з оскаржуваних наказів отримані позивачем 08.08.2016 р., що підтверджується його підписом.

Вважаючи звільнення протиправним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом 05.09.2016 р.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У розумінні вказаного положення суд зобов`язаний застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, який діє на основі Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У преамбулі цієї Конвенції верховенство права визнано як принцип, що об`єднує країни - учасниці Ради Європи. У своїх рішеннях Суд неодноразово звертається до зазначеного у преамбулі Конвенції принципу і, вважаючи його одним із основоположних принципів функціонування країн-учасниць, надає йому тлумачення при вирішенні справ.

Європейський Суд з прав людини розкриває зміст принципу верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу. Однією з таких вимог є вимога про якість закону. Під законом тут мається на увазі положення нормативно-правового акта. По-перше, закон повинен бути доступним особі, тобто містити зрозумілі й чіткі формулювання, які б давали можливість особі самостійно або з відповідною консультацією регулювати свою поведінку. По-друге, він має бути передбачуваним, тобто таким, щоб особа могла передбачити наслідки його застосування. По-третє, закон повинен відповідати всім іншим вимогам верховенства права, зокрема він з достатньою чіткістю має встановлювати межі дискреційних повноважень, наданих суб`єктам владних повноважень, та спосіб їх здійснення. Це необхідно, щоб особа була захищеною від свавілля суб`єктів владних повноважень (п. 27 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Круслен проти Франції" від 24 квітня 1990 р.).

Звідси й ще одна вимога принципу верховенства права - захист від свавілля - це означає, що втручання суб`єктів владних повноважень у права людини має підлягати ефективному контролю. Щонайменше це має бути судовий контроль, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. Держава також повинна забезпечувати наявність достатніх та ефективних гарантій проти зловживань (п. 55 рішення у справі "Класс та інші проти Німеччини" від 6 вересня 1978 р.).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Враховуючи, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 Конвенції не відповідало б меті та призначенні цього положення. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (ст. 42, п. 36 рішення у справі "Беллет проти Франції").

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 155 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ст. 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: рядовим (матросам) - особисто чи перед строєм; сержантам (старшинам) - особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин); офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.

Статтею 98 вказаного Закону визначено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Судом встановлено, що 16.07.2016 р. Західне регіональне управління (І категорії) Державної прикордонної служби України електронною поштою направила до військової частини НОМЕР_2 , начальника Чернівецького прикордонного загону вхідну телеграму №190 про оголошення наказу №352ос від 15.07.2016 р. По особовому складу (а.с. 39).

Допитаний в якості свідка старший офіцер відділу кадрів, майор ОСОБА_3 повідомив, що 29.07.2016 р. позивач був викликаний для ознайомлення із змістом вхідної телеграми №190 від 16.07.2016 р. "Про оголошення наказу" від 15.07.2016 р. та витягу із наказу начальника Західного регіонального управління (І категорії) "По особовому складу" від 15.07.2016 р. №352-ос.

Також вказував, що оскільки позивач відмовився від ознайомлення із змістом вказаних документів, в присутності тво начальника Чернівецького прикордонного загону підполковника ОСОБА_4 , заступника начальника загону - начальника відділу персоналу підполковника Плівачука В.В., заступника начальника штабу - начальника відділу прикордонного контролю штабу підполковника Криворучко В.Я., заступника головного бухгалтера фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) майора ОСОБА_5 , старшого офіцера відділу кадрів майора ОСОБА_3 , старшого юрисконсульта групи правового забезпечення старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 в приміщенні Чернівецького прикордонного загону, що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Герцена, 2а, 29.07.2016 р. до відома позивача було доведено зміст наступних документів: вхідної телеграми №190 від 16.07.2016 р. "Про оголошення наказу" від 15.07.2016 р. (Вх. №9151 від 16.07.2016 р.) та витягу із наказу начальника Західного регіонального управління (І категорії) "По особовому складу" від 15.07.2016 р. №352-ос. Вказана обставина підтверджується актом підтвердження факту відмови від 29.07.2016 р., підписана вказаними особами.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджується показами свідків, що 29.07.2016 р. ОСОБА_1 було доведено тільки до відома про зміст вхідної телеграми №190 про оголошення наказу №352ос від 15.07.2016 р. По особовому складу.

В судовому засіданні позивач наполягав, що із текстом оскаржуваного наказу №352ос від 15.07.2016 р. його ознайомлено не було.

Крім того, показами свідків встановлено, що з оскаржуваним наказом №352ос від 15.07.2016 р. По особовому складу, позивача 29.07.2016 р. вони не ознайомлювали та не вручали його копію.

Також суд звертає увагу, що ст. 97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не регулює порядок повідомлення особи із наказом про звільнення, а стосуються тільки оголошення дисциплінарного стягнення.

В судовому засіданні сторонами не заперечувалося, що примірник витягу з наказу начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України №352ос від 15.07.2016 р. По особовому складу, яким припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби позивач отримав тільки 08.08.2016 р.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини та встановлених обставин по справі, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання нечинним та скасування наказу№352 ос від 15.07.2016 р. По особовому складу, позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду, а тому клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання представника позивача в частині поновлення строку на оскарження наказу №352-ос від 15.07.2016 р., суд зазначає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки згідно приписів ст. 100 КАС України пропущений строк звернення до суду не підлягає поновленню, а може бути визнаний судом пропущеним з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 160 та 165 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
1. Клопотання представника позивача задовольнити частково.

2. Визнати причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в адміністративній справі № 824/746/16-а, в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника Західного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України № 352-ос від 15.07.2016 р., - поважними.

3. В задоволенні клопотання Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя В.К. Левицький

Ухвала в повному обсязі виготовлена 20 лютого 2017 р.