Справа № 151/1021/16-а
Суддя: Гарник М. С.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

номер провадження 2-а/151/3/17 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої судді Гарник М.С.

при секретарі Сутовській А.В.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідача Дзиговського Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Любомирської сільської ради Чечельницького району про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом в суд до Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення 28 сесії 6 скликання Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області від 14 серпня 2015 року за №182, яким відмінено рішення 25 сесії 6 скликання Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області № 167 від 20.01.2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 загальною площею 2,00 га, мотивуючи позов тим, що даним рішенням йому надано дозвіл на розробку проекту для відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди в урочищі "Стратіївський яр". У грудні 2016 року звернувся з завою в ПП "Гарантземпроект" для виготовлення документації, але йому було відмовлено, оскільки рішеннням сільської ради вищевказаний дозвіл скасований і прийнято рішення на розробку проекту землеустрою для відведення цієї земельної ділянки для передачі у власність ОСОБА_4, тобто іншій особі. 12 грудня 2016 року звернувся до Любомирської сільської ради по даному питанню і видали спірне рішення, про яке йому взагалі не було відомо.

Вважає рішення 28 сесії 6 скликання Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області від 14 серпня 2015 року за №182, яким відмінено рішення 25 сесії 6 скликання Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області № 167 від 20.01.2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 загальною площею 2,00 га" незаконним, оскільки відмови від земельної ділянки та від дозволу на розробку проекту землеустрою не писав, про розгляд на сесії даного питання його ніхто не повідомляв, а в самому рішення відсутня підстава для скасування попереднього рішення. Крім того, ст. 12 Земельного Кодексу України, на яку посилається відповідач в рішенні, не містить повноважень щодо скасування своїх рішень, і сесія не вправі була скасовувати попереднє рішення, оскільки відсутні такі повноваженння.

Просить поновити строк для звернення до суду, оскільки про рішення сесії від 14 серпня 2015 року, яке оспорює, довідався лише з часу отримання самого рішення 12 грудня 2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_5 позов підтримав з вищезазначених підстав і пояснив, що дійсно він звернувся до сільської ради про надання йому в оренду земельної ділянки і рішенням сесії йому надано дозвіл на розробку технічної документації, з яким звернувся в проектну організацію для виготовлення документації, але не замовив через відсутність коштів для оплати. В грудні 2016 року знову звернувся, але йому відмовили, пояснивши, що на дану земельну ділянку є інше рішення, по якому вже виготовили документацію. Звернувшись в сільську раду, йому повідомили, що рішення про надання йому дозволу скасовано, оскільки земельна ділянка передана іншій особі у приватну власність. Вважає дії сільської ради протиправними, оскільки він не знав про розгляд даного питання на сесії, його ні в письмовій, ні в усній формі про сесію ніхто не повідомляв, не виясняли причин, по яких ним не виконувалось рішення сесії.

Представник відповідача сільський голова села Любомирка Дзиговський Л.О. позов не визнав і пояснив, що дійсно позивачу рішенням сесії 20.01.2016 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства розміром 2.00 га. Оскільки відповідачем ніяких дій по виготовленню документації не здійснювалось, на сесії сільської ради 14.08.2015 року вирішили скасувати даний дозвіл, надавши дозвіл другій особі. Позивача на сесію не викликали і причин по яких він не виготовив проект землеустрою у нього особисто не виясняли. Про прийняте рішення сесії також не повідомляли позивача. Чому в рішенні вказано, що була розглянута заява ОСОБА_1 про скасування попереднього рішення, пояснити не може. Такої заяви в сільській раді немає.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючим підставам.

Судом встановлено, що рішенням 25 сесії 6 скликання Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області № 168 від 20.01.2015 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 загальною площею 2,00 га, що знаходиться на території Любомирської сільської ради (урочище "Стратіївський Яр").

Як вбачається із рішення 28 сесії 6 скликання Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області від 14.08.2015 року за №182 вищевказане рішення було відмінено на підставі розглянутої заяви ОСОБА_1 про його відміну.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 такої заяви не писав, з такою заявою не звертався до відповідача. Також встановлено, що про розгляд даного питання на сесії та про день її проведення позивача не було повідомлено.

Статею 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи законних інтересів.

Судом встановлено, що про порушене право позивач ОСОБА_1 дізнався 12 грудня 2016 року, з часу отримання оспорюваного рішення сесії, а тому суд вважає, що строк позовної давності пропущений позивачем з поважної причини і його необхідно поновити.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Законодавством не передбачено повноважень сільських рад, як органів місцевого самоврядування, щодо самостійної відміни раніше прийнятих ними рішень. Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законів України визнаються незаконними в судовому порядку.

У абз.1 п.4 Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7рп/2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Абз. 5 та 6 п. 5 цього ж Рішення роз'яснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Сесією Любомирської сільської ради могло переглядатися рішення №168 від 20.01.2015 року, оскільки воно є не нормативним правовим актом одноразового застосування і позивач не приступив до його виконання. Перегляд раніше прийнятого рішення (зміна, скасування) повинна здійснюватися з дотриманням прав і свобод громадянина,відносно якого воно переглядається, що не було зроблено відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки рішення Любомирської сільської ради від 14.08.2015 року за №182 прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України та без врахування всіх обставин, що мали значення при його прийнятті, а саме з порушенням права позивача на участь у процесі підготовки та прийнятя рішення, без вияснення причин невиготовлення проекту землеустрою та інше, а тому останнє є протиправним та підлягає скасуванню, тим більше, що в ньому вказано, що воно прийняте за заявою самого позивача про скасування, з якою він фактично не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено факту законності прийнятого оскаржуваного рішення сесії №182.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази сплати позивачем 551 грн. 20 коп. судового збору та задоволення позову, дана сума судових витрат підлягає відшкодуванню позивачам за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 18, 159, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду.

Визнати незаконним та скасувати рішення Любомирської сільської ради №182 від 14.08.2015 року " Про відміну рішень 25 сесії 6 скликання №167 і №168 від 20.01.2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 і ОСОБА_1."

Стягнути з Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 551.20 гривню (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно.Суддя М.С.Гарник