Справа № 2-а-7/10
Суддя: Чередниченко В. Є.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7/10
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 лютого 2010 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області - Чередниченко В.Є., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та стягнення боргу по виплаті разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно з яким, після уточнення позовних вимог, просив суд визнати неправомірними дії відповідача по виплаті йому в 2007-2009 роках щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня; стягнути з відповідача на його користь суму недоотриманої ним разової грошової допомоги до 5-го травня за 2007 рік у сумі 1770,30 грн. , за 2008 рік у сумі 2095 грн., за 2009 рік у сумі 2150 гри.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що має статус ветерана війни (учасника бойових дій), тому відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на щорічне отримання до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

На 05 травня 2007 року мінімальна пенсія за віком становила - 410,06 грн., сума виплати у зв'язку з цим повинна була дорівнювати 2050,30 грн., однак фактично йому було виплачено 280 грн. Заборгованість склала - 1770,30 грн.

На 05 травня 2008 року мінімальна пенсія за віком становила - 481 грн., сума виплати у

зв'язку з цим повинна була дорівнювати 2405 грн., однак фактично йому було виплачено 310 грн.

Заборгованість склала - 2095 грн.

На 05 травня 2009 року мінімальна пенсія за віком становила - 498 грн. , сума виплати у

зв'язку з цим повинна була дорівнювати 2490 грн., однак фактично йому було виплачено 340 грн.

Заборгованість склала - 2150 грн.

Загальна заборгованість по виплаті разової грошової допомоги за 2007 - 2009 роки складає - 6015,30 грн.

Сторони у судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності в порядку письмового провадження, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ч.З ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до наданих до суду письмових заперечень, відповідач - ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації позов не визнав посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем, так як ОСОБА_2 не є розпорядником бюджетних коштів для виплати щорічної допомоги ветеранам війни, не проводить нарахування та виплату даного виду допомоги, виплату разової грошової допомоги до 5-го травня позивачу здійснює ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Відповідно до наданих до суду письмових заперечень, відповідач ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації позов не визнав посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем, так як ОСОБА_3 не є органом праці та соціального захисту населення, він самостійно не визначає розмір щорічної разової допомоги ветеранам війни, виплата разової грошової допомоги до 5-го травня позивачу хоча і здійснює ОСОБА_3, однак на підставі заявки щодо розміру виплат яка складається керівником ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації та передається до Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, а потім поступає до ОСОБА_3. Позивач як учасник бойових дій знаходиться на обліку саме в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації.

Крім того позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з тим, що виплата разової грошової допомоги до 5-го травня позивачу у 2007-2009 роках була здійснена відповідно до діючого на час виплати законодавства України. Позивач пропустив строк передбачений КАС України для звернення до суду за захистом його прав та просить його застосувати.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням (а.с.4).

Згідно персональної облікової картки, і з цим погоджуються сторони, позивач є учасником бойових дій, у зв'язку з цим 20 жовтня 2005 року його взято на облік ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації (а.с.117) .

Відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідачем ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації було надано заявку на фінансування виплат щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня до головного управління праці та соціального захисту, згідно з якої у ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення т виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснив виплати позивачу (а.с.103).

Згідно особового рахунку позивача (а.с.113) ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог позивачу для отримання була перерахована ОСОБА_3 поштового зв'язку № 1 Дніпропетровської

дирекції УДППЗ "Укрпошта", одноразова допомога ветеранам війни до дня перемоги у 2001 році у сумі 280 грн. , у 2008 році у сумі 310 грн., у 2009 році у сумі 340 грн. , яка була виплачена

26.04.2001 року за 2001 рік у сумі 280 грн. (а.с.19) , 18.04.2008 року за 2008 рік у сумі 310 грн. та 11.04.2009 року за 2009 рік у сумі 340 грн. (а.с.80).

Відносно вимог по виплатам за 2001 рік, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 от.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону від 25.12.98 року) учасникам бойових дій щорічно до 05 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2001 рік", який набрав чинності

01.01.2001року, у 2001 році виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій відповідно

до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснювалась у розмірі 280 грн. Пунктом 13 ст. 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2001 рік" дія ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" була

зупинена в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги.

Тобто на період виникнення відносин в частині спору, були наявні нормативно-правові акти, які мали однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. ^

Згідно зі ст.15 Конституції України Верховна рада України є єдиним органом законодавчії! влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання, немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1991 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив : "Конкретна

сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативно- правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовує одно предметний акт який діяв у часі раніше".

Отже застосуванню підлягали розміри виплат, встановлені Законом України "Про Державний бюджет України на 2001 рік" оскільки цей Закон був прийнятий пізніше Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2001 року № 6-рп/2001 було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) ст.29 та п.13 ст.11 Закону України „Про державний бюджет України на 2001 рік".

Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення недоплаченої суми грошової допомоги за 2007 рік не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто рішення Конституційного суду мають перспективну дію.

Вищеназване рішення Конституційного Суду України було ухвалено 09.01.2007 року і саме з цього часу втратили свою чинність окремі положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", які були визнані неконституційними.

Отже спірні відносини які є предметом розгляду до 09 липня у 2007 році регулюються відповідно до ст.29 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-У "Про Державний бюджет України на 2001 рік", а після цієї дати і до ЗО вересня 2007 року, коли позивач міг отримати грошову допомогу (ч.4 ст.17-1, ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем з одержанням 26.04.2001 року, у період до 09 липня 2007 року, одноразової грошової допомоги у розмірі 280 грн. було реалізовано право на одержання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2007 році.

Враховуючи викладене відповідачі - ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації та ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації діяли відповідно до вимог ч.2 ст.19

Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд повинен врахувати вимогу відповідача - ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо застосування позовної давності, відповідно до ст.91 КАС України, так як позивач звернувся до суду 04.06.2008 року.

Згідно ч.І ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України, або іншими законами.

Спеціальним законом, а саме от.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5-го

травня, мають право звернутися за нею та отримати її до ЗО вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

У разі ж відсутності підстав для визнання поважною причину пропуску строку звернення до суду та встановлення порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку відповідно до вимог ч.І ст.100 КАС України.

Суд вважає що підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду немає, позовна давність повинна бути застосована по справі, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог стосовно виплат за 2007 рік.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 от.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону від 25.12.98 року) учасникам бойових дій щорічно до 05 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" були внесені зміни до вищезазначеного Закону, яким встановлено, що щорічна допомога до 05 травня відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" виплачуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом України „Про Державний бюджет України".

Відповідачем - ОСОБА_3 була виплачена позивачеві в 18 квітня 2008 року допомога до 5 травня в сумі 310 грн. згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року № 183 „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) окремі положення Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік" в тому числі і в частині ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Між тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення недоплаченої суми грошової допомоги за 2008 рік не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Вищеназване рішення Конституційного Суду України було ухвалено 22.05.2008 року і саме з цього часу втратили свою чинність окремі положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік", які були визнані неконституційними.

Виплати допомоги позивачеві ОСОБА_1 були здійснені 18 квітня 2008 року в сумі 310 грн. , тобто до винесення рішення Конституційним Судом України на підставі діючих на той час норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", а відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, не вбачається правових підстав для визнання дій відповідачів - ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації та ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації протиправними, оскільки на час проведення виплат позивачеві відповідачі діяли на підставі норм Законів, які були чинним у цей період.

Відносно вимог по виплатам за 2009 рік, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 от.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону від 25.12.1998 року) учасникам бойових дій щорічно до 05 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Однак ч.2 ст.54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" було встановлено, що «Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України», і зазначена норма не була визнана неконституційною.

Постановою Кабінету міністрів України № 211 від 18.03.2009 року визначений розмір разової . грошової допомоги учасникам бойових дій в розмірі 340 грн., які були виплачені позивачу 17.04.2009 року.

Тобто на період виникнення відносин в частині спору, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Згідно зі ст.75 Конституції України Верховна рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання, немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив :"Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативно- правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовує одно предметний акт який діяв у часі раніше".

Отже застосуванню підлягали розміри виплат, встановлені Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" оскільки цей Закон був прийнятий пізніше Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Виплати допомоги позивачеві ОСОБА_1 були здійснені 17 квітня 2009 року в сумі 340 грн., на підставі діючих на той час норм Закону України "Про Державний бюджет України на 20р9 рік", а відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі - ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації та ОСОБА_3 по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог ~ Дніпропетровської обласної державної адміністрації діяли відповідно до вимог ч.2ст.19

Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,9,10,11,17,69-72,86,94,99,100,128,160-162, 167,186,254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 по а нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та стягнення боргу по виплаті разової грошової допомоги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської обл. протягом 20 днів з дня надання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 дніьИ-з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.Є. Чередниченко