Справа № 806/1473/16
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"13" лютого 2017 р. Справа № 806/1473/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

позивача, представника відповідача та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області третя особа: Головне управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, у якому просив визнати протиправним і скасувати наказ Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області № 47-о від 20.07.2016 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року позов задоволено, визнано протиправним і скасовано наказ Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області № 47-о від 20.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області, звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 10.11.2016 року скасувати та прийняти нове рішення , яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняті оскарженої постанови, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 2004 року працює в податкових органах, з 25.02.2016 року обіймає посаду начальника відділу контрольно-перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області, з присвоєнням відповідного рангу державного службовця.

З 19.05.2016 року по 25.05.2016 року старшим оперуповноваженим з ОВС відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Житомирській області проведено перевірку достовірності задекларованих відомостей за 2015 рік та вимог щодо запобігання та врегулювання конфліктів інтересів у діях позивача та з інших питань.

За результатами службової перевірки складено висновок від 24.05.2016 року, затверджений Начальником відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Житомирській області 24.05.16 року.

Даним висновком встановлено, що близькі особи позивача займаються підприємницькою діяльністю на території району обслуговування Новоград - Волинської ОДПІ, на підставі чого вирішено направити подання в.о. начальнику Новоград - Волинської ОДПІ Юрківській П.С. щодо вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_3 за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до недотримання п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції".

07.07.2016 року в.о. начальником відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Житомирській області скеровано до Начальника ГУ ДФС у Житомирській області подання за результатами службової перевірки дотримання вимог Закону України "Про запобігання корупції" службовими особами Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 07.07.2016 № 63/7/06-30-08. У цьому поданні запропоновано, поміж іншого, за допущені порушення, притягнути до дисциплінарної відповідальності позивача.

На підставі вказаного подання Дисциплінарною комісією по розгляду дисциплінарних справ 18.07.2016 року розпочато дисциплінарне провадження по дисциплінарній справі начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3.

19.07.2016 року Головою Дисциплінарної комісії по розгляду дисциплінарних справ Новоград - Волинської ОДПІ на ім'я В.о. начальника Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області направлено подання Дисциплінарної комісії з розгляду Дисциплінарних справ Новоград - Волинської ОДПІ із пропозицією притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 у виді оголошення догани.

20.07.2016 року в.о. начальника Новоград - Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області видано наказ № 47-о "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким на підставі п. 11 ст. 65, ст. 66 Закону України "Про державну службу" оголошено догану начальнику відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_3 за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до недотримання п. 2 ч. 1 ст. 28 вимог Закону України "Про запобігання корупції" в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності наказом від 20.07.2016 року № 47-о проведено відповідачем без визначених законом підстав і в порушення установленого порядку притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби, умови та порядок реалізації громадянами України права на державну службу визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII ( далі - Закон № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов'язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби. Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У частині 1 статті 64 Закону № 889-VIII визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 вказаної статті Закону № 889-VIII визначені види дисциплінарних проступків.

В межах даного спору слід з'ясувати, чи правомірно застосовано до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як догана за неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення, оскільки саме такий вид дисциплінарного проступку ставиться в вину позивачу згідно оскаржуваного наказу.

У відповідності до частини 1 статті 32 Закону № 889-VIII, не допускається призначення на посаду державної служби особи, яка буде прямо підпорядкована близькій особі або якій будуть прямо підпорядковані близькі особи.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Абзац четвертий цієї ж норми визначає, що близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Таким чином відносини прямого підпорядкування можуть виникати між особами, які працюють в одному державному органі або у різних державних органах різного рівня, коли одна близька особа (керівник) наділена правом приймати певні управлінські рішення у відношення до іншої (підлеглої) особи.

Згідно зі ч. ч. 2, 3, 4 ст. 32 Закону № 889-VIII, у разі виникнення обставин, що призводять до порушення вимог частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи зобов'язані повідомити про це керівника державної служби та вжити заходів до усунення таких обставин у 15-денний строк. Якщо в зазначений строк такі обставини добровільно не усунуто, керівник державної служби повинен вжити у місячний строк заходів до їх усунення. Для цього керівник державної служби може перевести державного службовця за його згодою на іншу рівнозначну вакантну посаду державної служби в цьому державному органі або дати згоду на переведення до іншого державного органу. У такому разі переведення державного службовця здійснюється без обов'язкового проведення конкурсу. У разі неможливості переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади. У разі порушення вимоги, зазначеної в абзаці другому частини другої цієї статті, керівник державної служби несе відповідальність, встановлену законом. Особи, які не повідомили керівника державної служби про обставини, зазначені у частині першій цієї статті, несуть відповідальність, встановлену законом.

Матеріалами справи встановлено, що позивач, як начальник відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області ОСОБА_3 прямо підпорядкований близькій особі не був та близьких осіб у прямому підпорядковані не мав.

Та обставина, що близькі родичі позивача займаються підприємницькою діяльністю, не встановлює між ними відносин прямого підпорядкування, оскільки жоден з них не наділений повноваженнями у відношенні до іншого у вирішенні питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Відсутність обставин прямого підпорядкування виключає обов'язок повідомляти керівника державної служби про їх наявність та вжиття заходів до їх усунення у 15-денний строк.

Наведене вище виключає наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, передбаченого п.11 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII та вказує на неправомірність наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Матеріали справи також свідчать, що фактично позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неповідомлення про конфлікт інтересів.

У відповідності до абзаців 8, 12 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" (далі -Закону № 1700-VII), потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Під приватним інтересом слід розуміти будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, до яких зокрема відносяться посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, зобов'язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Слід зазначити, що наявність конфлікту інтересів не обов'язково призводить до фактів корупції, однак істотно підвищує ризик вчинення корупційних діянь та є по суті їх передумовою.

Визначення змісту поняття "конфлікту інтересів" має значення для правильного вживання заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Зміст цього питання визначають такі дві обов'язкові ознаки:

1) конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями;

2) наявність конфлікту інтересів може негативно вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Як вбачається з наведеного поняття "конфлікт інтересів", особистий (приватний) інтерес може носити як майновий, так і немайновий характер.

Майновий інтерес - інтерес щодо збереження або збільшення обсягу, якості нерухомого та рухомого майна особи чи близьких їй осіб.

Немайновий інтерес - інтерес, спрямований на задоволення особистих фізичних (біологічних), духовних, моральних, культурних, соціальних чи інших нематеріальних потреб.

Крім того, конфлікт інтересів має місце й тоді, коли йдеться про суперечність особистого інтересу близької особи посадовця з його службовими повноваженнями.

Конфлікт інтересів може мати місце не лише тоді, коли зазначена суперечність вже фактично вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень (вчинення або невчинення дій), а й тоді, коли вона ПОТЕНЦІЙНО МОЖЕ ВПЛИНУТИ НА НИХ.

Сама по собі наявність у будь-якої особи близьких родичів не свідчить про можливість потенційного впливу на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень (вчинення або невчинення дій) державним службовцем. Такий потенційний вплив може мати місце і у випадку дружніх, особистих, інших позаслужбових стосунків.

Найкращим запобіжником ризику виникнення корупції у цих випадках є розкриття відповідним державним службовцем такої інформації. Саме тому частиною першою статті 28 Закону № 1700-VII на осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону покладено відповідний обов'язок.

Водночас кожна особа в процесі своєї життєдіяльності взаємодіє з різноманітними фізичними та юридичними особами у різних сферах. Рівні такої взаємодії, її зміст, спрямованість є важливою складовою приватного та сімейного життя особи, яке гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання органів державної влади у таке право з метою протидії та запобігання корупції безумовно є виправданим, однак не може покладати на особу обов'язку беззастережно розкривати геть усі свої особисті стосунки.

Такий обов'язок в контексті повідомлення про потенційний конфлікт інтересів може виникати лише за сукупності таких ознак:

особисті стосунки державного службовця перетинаються зі сферою його службових чи представницьких повноважень;

у державного службовця наявний будь-який приватний інтерес у зв'язку і з виконанням службових чи представницьких повноважень і такими особистими стосунками.

Матеріали справи свідчать, що під час службової перевірки та притягнення позивача до відповідальності коло його службових обов'язків не встановлювалося. Не з'ясовано, яким чином і чи перетиналися особисті стосунки позивача та його родичів зі сферою його службових повноважень, чи мав позивач будь-який майновий чи немайновий приватний інтерес, що був би пов'язаний із виконанням ним службових повноважень.

У висновку службової перевірки від 24.06.2016 року (а.с.41-43) ці обставини також не знайшли свого відображення. Автори цього документа обмежилися виключно констатацією того, факту що наявність у позивача близьких родичів "свідчить про виникнення конфлікту інтересів".

Як правило, окрім самого державного службовця, жодна особа не може достовірно стверджувати про наявність у такого державного службовця потенційного конфлікту інтересів, оскільки це питання багато в чому залежить від суб'єктивного сприйняття державним службовцем можливості певного особистого знайомства чи факту родинних зв'язків впливати на об'єктивність чи неупередженість у прийнятті нею рішень.

Винятком можуть лише випадки, коли наявність такого конфлікту інтересів доведена відповідними доказами (наприклад особистою перепискою, яка засвідчує, що у державного службовця виник приватний майновий інтерес у зв'язку з особистими відносинами).

На це саме звертає у Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб Національне агентство з питань запобігання корупції.

Так у рекомендаціях зазначається, що законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу (приватного життя), як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну ОЦІНКУ ПРИВАТНИХ інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об'єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових повноважень.

При потенційному конфлікті суперечність між приватним інтересом і службовими повноваженнями існує так само, як при реальному, різниця ж полягає в тому, що у випадку потенційного конфлікту приватний інтерес може вплинути на об'єктивність прийняття службовцем рішення чи вчинення діянь лише в майбутньому (перша умова) при настанні певних обставин (друга умова).

Задля визначення наявності конфлікту інтересів Рекомендації пропонують періодично проводити САМОСТІЙНИЙ тест, який допоможе здійснити експрес-аналіз його наявності.

Тобто наявність потенційного конфлікту інтересів - це суб'єктивна оцінка державним службовцем наявності у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Загалом відповідачем у документах про притягнення позивача до відповідальності не розмежовано, про який саме конфлікт інтересів не повідомив позивач безпосереднього керівника: про потенційний чи реальний.

Документи складені щодо позивача свідчать про те, що це є наслідком того, що сам відповідач не розуміє у повному обсязі відмінність цих двох юридичних явищ між собою.

На це ж вказують дії відповідача, які виразилися у кваліфікації дій позивача як дисциплінарного проступку, передбаченого п.11 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав, що позивач міг бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неповідомлення про конфлікт інтересів відповідно до п.5 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII.

Зазначені висновки суду колегія суддів вважає передчасними і такими, що можуть бути поставлені під сумнів.

Так, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї РЕАЛЬНОГО конфлікту інтересів тягне відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією (ст.172-7 КУпАП) за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Разом з тим, Закон №889-VII прямо не встановлює такого дисциплінарного проступку як неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів.

На думку суду сам факт неповідомлення про наявність у особи потенційного конфлікту інтересів може тягнути дисциплінарну відповідальність, однак такі дії можуть підпадати і під ознаки дисциплінарних проступків визначених п.п.1, 2, 4, 5, 10 ч.2 ст.65 Закону №889-VII, хоча більше належить до площини етичної поведінки державного службовця.

Разом з тим, наведені вище судження суду першої інстанції не вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції судового рішення, а тому не дають підстави для зміни чи скасування судового рішення.

Також колегія суддів вважає за необхідне вказати, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням визначеної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про державну службу", з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

В силу положень ч. 9-11 ст. 69 вказаного Закону, дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За змістом ч.1 ст.67 Закону дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Аналізуючи наведенні норми колегія суддів зазначає, що , наказ керівника державної служби про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного службовця повинен бути виданий на підставі відповідної норми Закону № 889-VIII та містити вичерпну інформацію щодо вчиненого державним виконавцем дисциплінарного проступку за який необхідно застосувати обраний у наказі вид дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з наказу в.о. начальника Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 20 липня 2016 року № 47-о прийнято на підставі п. 11 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII, проте дисциплінарне стягнення оголошено за неналежне виконання службових обов'язків, тобто в наказі чіткої підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани не вказано.

Крім того, поданням Дисциплінарної комісії від 07.07.2016 року, встановлено, що за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3, а також керуючись ст. 65 Закону України "Про державну службу" та враховуючи те, що відповідно до плану - графіку документальні планові та позапланові перевірки по П(ПО)СП "Світоч", ТОВ "Агрокомпас", ФГ "Золотий нектар", ФОП ОСОБА_5 за 2015 рік не проводились, комісія дійшла висновку, що при виконанні службових обов'язків відносини прямої підпорядкованості між начальником відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 та близькими особами не виникало (а.с.114).

Таким чином, подання Дисциплінарної комісії не містить висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого п.11 ч.2 ст.65 Закону №889-VII, на що колегія суддів звертала увагу раніше.

Матеріали дисциплінарної справи та подання Дисциплінарної комісії від 07.07.2016 року містять твердження про те, що позивач виконав свій обов'язок з повідомлення про конфлікт інтересів у липні 2016 року, подавши відповідну заяву (а.с.108).

Колегія суддів з цим не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно пункту 1 Розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (Голос України, 2014, 10, 25.10.2014 N 206), та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (26.04.2015 року).

Таким чином обов'язок, повідомити про не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника у позивача виник з 27.04.2016 року.

При цьому пунктом 6 Розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом слід було забезпечити прийняття нормативно-правових актів, передбачених цим Законом, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити приведення у відповідність із цим Законом нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, створити Національне агентство з питань запобігання корупції.

Пунктом 15 ч.1 ст.11 Закону надання роз'яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб віднесено до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції.

Під час судового розгляду справи сторони не заперечували, що за відсутності роз'яснень щодо порядку врегулювання конфлікту інтересів працівникам Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області керівництвом було рекомендовано подати повідомлення про наявність конфлікту інтересів у формі автобіографій.

Таку рекомендацію керівництва позивач виконав у повному обсязі та у поданій 08.05.2015 року автобіографії зазначив своїх близьких родичів, які займаються підприємницькою діяльністю.

За відсутності роз'яснень уповноважених суб'єктів з питань запобігання корупції з цих питань колегія суддів вважає дії позивача такими, що можуть розглядатися як виконання обов'язку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, навіть якщо вважати, що виключно наявність у позивача близьких родичів і неподання інформації про це створює склад дисциплінарного проступку - неповідомлення про потенційний конфлікт інтересів , то такий проступок є триваючим.

Триваючий проступок припиняється виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні обов'язків особи до відповідальності.

Частиною 3 статті 65 Закону №889-VII визначено, що державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

Тобто, за неподання інформації про наявність близьких родичів позивач міг бути притягнутий до 08.06.2016 року.

Оскаржуваний наказ видано 20.07.2016 року тобто у строк понад один рік після вчинення дій, які ставилися у вину позивачу.

Частиною 3 статті 67 Закону №889-VII передбачено, що під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом'якшують відповідальність державного службовця.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне вказати, що Закон України №17001700-VII введено в дію 26.04.2015 року.

Водночас при вирішенні питань про притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності за порушення законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів слід враховувати наступне.

Методичні рекомендації з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб затверджені рішенням НАЗК №2 лише 14.07.2016 року.

Ці методичні рекомендації не мають силу нормативного акту. Автори рекомендацій передбачають можливість повідомлення про конфлікт інтересів не лише в письмовій а й в усній формі: "варто звернути увагу на те, що хоча Закон прямо не вказує на форму такого повідомлення, рекомендується робити повідомлення в письмовій формі, адже по-перше, це є документальним підтвердженням того, що особа дійсно повідомила про наявність конфлікту інтересів, а по-друге, це дає можливість керівнику детально проаналізувати ситуацію із тим щоб визначитись із оптимальним способом врегулювання конфлікту інтересів".

Станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Національним агентством з питань запобігання корупції надані лише роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно наявності конфлікту інтересів при зверненні особи до суду за захистом своїх прав в частині відновлення виплати пенсії, її перерахунку.

Ці обставини відповідачем при винесенні спірного наказу також мали суттєве значення, однак враховані не були, що теж дає підстави стверджувати про його необґрунтованість в силу критеріїв визначених п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про задоволення позову, оскільки притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності наказом від 20.07.2016 року № 47-о проведено відповідачем без визначених законом підстав і в порушення установленого порядку притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності, а сам наказ є протиправним і підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11700

3- відповідачу/відповідачам: Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Ушакова,3,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11704

4-третій особі: Головне управління ДФС у Житомирській області - вул.Юрка Тютюнника,7,м.Житомир,10003,