Справа № 815/6184/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6184/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючої судді Потоцької Н.В.

судді Андрухіва В.В.

судді Левчук О.А.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін:

представника позивача Боври Д.Ю.

представника відповідача Домущі В.С.

представника відповідача Коперсак М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ТЕКСІМ" до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управлівння ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ТЕКСІМ" до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управлівння ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, в якому позивач з урахуванням поданих уточнень просить:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо блокування прийняття податкової звітності ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» ();

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 1 від 01.08.2016 року, зобов'язати інспекцію укласти Договір про визнання електронних документів.

В обґрунтування заявленої правової позиції позивач зазначив, що листом ГУ ДФС в Одеській області № 2564/10/15-32-08-01-05 від 22.11.2016 р. його повідомлено, що Договір про визнання електронних документів № 1 від 01.08.2016, розірвано у односторонньому порядку відповідно до п.4 розділу 6 Договору.

Згідно п.4 розділу 6 Договору про визнання електронних документів № 1 від 01.08.2016, орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Місця реєстрації Платник не змінював.

17.11.2016 року на підприємстві змінився директор, їм став Опрян Сергій Іванович.

17.11.2016 р. новий директор звернувся до Інформаційно - довідкового департаменту ДФС України, де отримав посилений сертифікат відкритого ключа, про що свідчить Реєстраційна картка від 17.11.2016.

18.11.2016 р. платник звернувся до ДФС з новим Договором про визнання електронних документів, про що свідчить Квитанція № 1.

Жодних електронних документів чи повідомлень Платник не отримував.

Умисне розірвання Договору про визнання електронних документів свідчить про систематичний тиск на Платника.

28.11.2016 р. позивач звернувся до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси з вимогою укласти Договір.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача (державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управлівння ДФС в Одеській області) проти задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечував в повному обсязі. В обґрунтування заявленої правової позиції надав до суду письмові заперечення (а/с. 45 - 51) в яких, зокрема, зазначив, що у зв'язку із відпрацюванням підприємства в рамках наказу ДФС України від 28.07.2014 року № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ», з метою унеможливлення проведення маніпуляцій з податковою звітністю з ПДВ шляхом підміни номенклатури товару при «вхідному» та «вихідному» ПДВ, шерівнику підприємства складено запит від 05.10.2016р. № 4978/10/15-52-12-01 про надання пояснень та їх документального підтвердження. З метою вручення запиту, здійснено вихід за податковою адресою та встановлено відсутність посадових осіб підприємства за податковою адресою. Складено довідку про відсутність за місцезнаходженням №278/15-52-12-01 та 05.10.2016 року припинено реєстрацію податкових накладних, а також припинено прийняття податкової звітності.

24.10.2016 платнику поновлено договір про визнання електронних документів.

24.10.2016 року припинено реєстрацію податкових накладних, а також припинено прийняття податкової звітності ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ».

Представник відповідача (Державної фіскальної служби України) надав заперечення (а/с. 89) в яких вказав, що відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шш шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувалі при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, адміністративний договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Виходячи з умов договору № 1 від 01.08.2016 року про визнання електронних документів відповідач має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у двох випадках: 1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ТЕКСІМ» (), зареєстровано за адресою: 65072, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 68.

ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» перебуває на податковому обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області з 03.06.2016 року.

01 серпня 2016 року між ДПІ у Малиновському районі м.Одеси та ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» укладено договір про визнання електронних документів № 1, що підтверджено квитанцією про прийняття договору № 2 та присвоєння документу реєстраційного номеру (а/с. 10-12).

Згідно п. 1 Договору предметом договору є визнання податкових документів поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях як оригіналу.

Пунктом 1 Договору передбачено, що платник податків зобов'язаний надсилати до органу ДПС податкові документи в електронному вигляді у форматі (стандарті), затвердженому ДПА України.

За домовленістю сторін, термін дії договору про визнання електронних документів № J1391004 від 01.08.2016 р. завершується моментом "закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів".

Згідно положень абз. 2 п. 49.4 ст. 49 ПК України, податкова звітність до контролюючого органу подається TOB " Торговий Дім ТЕКСІМ " в електронній формі за допомогою використання можливостей комп'ютерної системи "M.E.Doc".

Судом встановлено, що 06 жовтня 2016 р. TOB "Торговий Дім ТЕКСІМ" намагалося надіслати до органу ДФС, Звіт про суми нарахованої заробітної плати зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соцівльне страхування до органів доходів і зборів (Додаток 4).

Згідно Квитанції № 1 документ не прийнято із відміткою «Можливо, розірвана Договір про визнання електронної звітності» (а/с. 13).

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ДФС в Одеській області складено довідку про відсутність за місцезнаходженням № 278/15-52-12-01 і 05.10.2016 року припинено реєстрацію накладних, а також припинено прийняття податкової звітності.

10 жовтня 2016 року ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» звернулось до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси із листом за вих. № 10/10-2 щодо відновлення визнання податкових документів, поданих в електронному вигляді (а/с. 14).

15.11.2016 року відбулась зміна керівника ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» (а/с. 18-21).

17.11.2016 року керівником Опрян С.І. отримано посилений сертифікат відкритого ключа, який чинний з 17.11.2016 р. по 17.11.2018 року.

17 листопада ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» отримало відповідь Малиновської ДПІ № 5311/10/15-52-08-04 від 28.10.2016, згідно якої фахівцями ДПІ у Малиновському районі м.Одеси не встановлено місцезнаходження ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» в ході проведення заходів щодо встанвлення місцезнаходження за податковою адресою (а/с. 15).

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо укладення договорів про визнання електронних документів врегульовано Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", Законом України "Про електронний цифровий підпис", Указом Президента України від 28.12.2006 р. № 1154 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 15.12.2006 року "Про заходи щодо попередження і нейтралізації загроз національній безпеці, пов'язаних із нестабільністю правового регулювання відносин у сфері адміністрування податку на додану вартість".

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов'язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Згідно вимог ст. 14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року № 233 "Про надання електронної податкової звітності" (далі - Інструкція № 233).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 233 закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Додатком 1 до Інструкції № 233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Порядок укладення таких договорів встановлений "Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку", затвердженою Наказом Державної податкової адміністрації України № 233 від 10.04.2008 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 р. № 320/15011.

Відповідно до вказаних приписів ТОВ "Торговий Дім ТЕКСІМ" 01.08.2016 р. укладено договір № J1391004 з ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Саме на підставу цього договору і повинно здійснюватись подання податкових документів в електронному вигляді.

У пункті 4 Розділу 6 договору зазначено, що орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифікату відкритого ключа замість скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації.

Згідно з п. 1-4 розділу III Інструкції податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Згідно з п. 7 розділу II Інструкції підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є:

- відповідність затвердженому формату (стандарту);

- підтвердження електронних цифрових підписів (далі ЕЦП) платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів у паперовій формі, за умов встановлених ст. 3 Закону України Про електронний цифровий підпис;

- чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладення ЕЦП.

Відповідно до пп. 7.4 розділу III Інструкції перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на момент подання податкової звітності в електронному вигляді у позивача посилений сертифікат відкритого ключа був чинним.

Крім цього, з метою дотримання вимог податкового законодавства, недопущення порушення прав платників податків та уникнення неправомірного тиску на платників податків міністром фінансів України підписано окреме доручення № 26010-04/216, яким зобов'язано забезпечити недопущення безпідставного розірвання в односторонньому порядку договорів про визнання електронних документів, необхідних для подання платника податків податкових документів до органів ДФС в електронному вигляді із використанням електронного цифрового підпису.

Щодо доводів податкового органу про відсутність ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» за місцезнаходженням, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до умов договору про визнання електронних документів, а саме розділу 3 пункту 3 підпункту 3.1., ДПІ як сторона договору зобов`язана забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді Платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп`ютерну обробку.

Крім того, розділом 3 пункту 4 підпункту 4.1., 4.2. договору, де чітко викладені права органу ДПС, не передбачено право на блокування прийому звітності засобами електронного зв'язку (в тому числі і у зв`язку з відсутністю юридичної особи за місцезнаходженням).

За наведеним у п. 45.2 ст. 45 ПК України визначенням, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В розумінні норми ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Приписами пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків, зокрема, зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.

Згідно наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - Витяги) станом на 16.11.2016 місцезнаходженням ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» є адреса: 65072, м. Одеса, вул.Генерала Петрова, буд. 68.

Процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300.

Відповідно до п. 12.4 розд. XII цього Порядку (в редакції чинній на день розірвання договору) щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В силу положень п. 12.5 розд. XII зазначеного Порядку. якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою №18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17.05.2010 №336, зокрема пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 розд. ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до п. 3.2 розд. ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Відтак, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

При цьому, суд також враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (в редакції чинній станом на 17.12.2015, далі - Закон №755-IV) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 11 ст. 19 цього Закону юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абз. 2 ч. 12 ст. 19 Закону № 755-IV передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частина 14 ст. 19 Закону № 755-IV встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Таким чином, належним доказом відсутності платника податків за адресою своєї державної реєстрації, відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, є відповідний запис державного реєстратора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За даними Витягу № станом на 16.11.2016 місцезнаходження ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» є адреса: 65072, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 68.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не міститься інформація щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням або про не підтвердження статусу юридичної особи.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду належних доказів щодо наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність позивача за адресою державної реєстрації у період спірних правовідносин.

При цьому слід також прийняти до уваги позицію ВАС України, висловлену у справі № К/800/39893/15 від 01.02.2017 року щодо того, що чинне законодавство не містить вимог, які б забороняли суб'єкту господарювання вести господарську діяльність за адресою відмінною, ніж адреса реєстрації.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, та з урахуванням наявних у справі матеріалів, колегія суд приходить до висновку про те, що дії податкового органу щодо блокування прийняття податкової звітності з підстав відсутності ТОВ «Торговий Дім ТЕКСІМ» за місцезнаходженням, є протиправними.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління .

Враховуючи той факт, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача, а також незаконного розірвання договору про визнання електронних документів, блокування прийняття податкової звітності, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 11, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254, 256 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо блокування прийняття податкової звітності ТОВ "Торговий Дім ТЕКСІМ" ().

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 1 від 01.08.2016 року.

Зобов'язати державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області укласти Договір про визнання електронних документів товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім ТЕКСІМ" в порядку передбаченому Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 р. № 233.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

Суддя Андрухів В.В.

Суддя Левчук О.А.

.