Справа № 725/6169/16-а
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/6169/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу ДПС ДАІ при ГУНП в Чернівецькій області старшого сержанта поліції Марущака Святослава Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 24.11.2016 року відповідач виніс постанову якою визнав її винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказувала на те, що ПДР України вона не порушувала, а тому у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови, оскільки в час та місці вказаних у постанові нею було здійснено обгін вантажного автомобіля, який рухався зі швидкістю менше ніж 30 км/год., що дозволено п. 34.1 ПДР України, а тому вона правомірно перетнула лінію розмітки 1.1 «суцільна лінія».

Крім того, зазначала, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем допущено ряд процесуальних порушень, а саме не оголосшено яка справа слухається та, хто притягається до відповідальності, не роз'яснено її процесуальних прав відповідно до ст.. 268 КУпАП, не досліджено докази, не прийнято до уваги її пояснення. Накладаючи адміністративне стягнення відповідач не врахував вимоги ст.ст. 34,35 КУпАП, а також не надав їй можливості заявити будь-які клопотання.

Також, зазначала, що відповідач не мав підстав для зупинки транспортного засобу, яким вона керувала, здійснив розгляд справи на місці зупинки автомобіля, а не за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Такі дії відповідача були нею оскаржені до Управління превентивної діяльності ВЗБДР в Чернівецькій області, проте її скаргу розглянуто як звичайне звернення та не встановлено незаконності дій поліцейського Марущака С.П., при цьому така відповідь Управління превентивної діяльності ВЗБДР в Чернівецькій області належним чином не мотивована та не підтверджена належними і допустимими доказами.

На підставі вище викладеного просила визнати дії відповідача при складані постанови серії ПС2 №453334 у справі про адміністративне правопорушення від 24.11.2016 року про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконними; скасувати постанову серії ПС 2 №453334 у справі про адміністративне правопорушення від 24.11.2016 року про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП; закрити відносно неї провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явилась, в прохальній частині адміністративного позову просила розглянути справу без її участі.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив та не направив відповідного мотивованого клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі. Від відповідача до суду не надходило письмових заперечень та будь-яких доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено що 24.11.2016 року відповідачем винесено постанову відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24.11.2016 року ОСОБА_1 порушила вимоги дорожньої розмітки 1.1. «Суцільна лінія».

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 34.1 ПДР України горизонтальна розмітка 1.1. (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Разом з тим, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про порушення ОСОБА_1 п. 34.1 ПДР України та мотивів відхилення доводів на які посилається правопорушник про те, що нею було здійснено дозволений обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год.

Отже, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладається обов'язок доказування у справах щодо оскарження його дій та рішень, не надано суду належних та достатніх доказів на спростування доводів позивача, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про порушення відповідачем вимог ст.. 276 КУпАП щодо розгляду справи на місці зупинення транспортного засобу, як підставу для скасування оскаржуваної постанови, оскільки відповідно до вимог п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, виносячи оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу поліцейським вимог закону порушено не було, проте вказана постанова підлягає скасуванню з підстав наведених вище, а саме у зв'язку з недоведеністю відповідачем вини позивача у вчинені нею правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, позивачем не надано суду доказів щодо допущення відповідачем інших процесуальних порушень при винесені оскаржуваної постанови.

Судом встановлено, що позивач зверталась зі скаргою на дії відповідача до Управління превентивної діяльності відділу БДР УПД НП в Чернівецькій області та отримала відповідь №С-6 о/п/123/21-2016 від 16.12.2016 року про те, що на підставі звернення ОСОБА_1 проведена службова перевірка, за результатами якої дії працівників ГУНП в Чернівецькій області визнані правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин належним и та допустимими доказами не доведено неправомірності дій відповідача при винесені оскаржуваної постанови та остання підлягає скасування з підстав відсутності доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ПС 2 №453334 у справі про адміністративне правопорушення від 24.11.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, закривши провадження по справі.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Галичанський О. І.