Справа № 183/1020/14-а
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1020/14-а
№ 2-а/183/2/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 лютого 2017 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Іщенко С.П.

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради, Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

14 лютого 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_6 звернулися до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації», Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії. (а.с.3, т.1)

Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року позовна заява була залишена без руху, позивачам наданий строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.57, т.1)

27 лютого 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_6 уточнили позовні вимоги, звернулися до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення. (а.с.61, т.1)

Ухвалю суду від 03 березня 2014 року позовна заява була залишена без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду. (а.с.70, т.1)

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2014 року була залишена без змін ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без розгляду. (а.с.145)

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року була задоволена касаційна скарга ОСОБА_4, ОСОБА_6, ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2014 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2014 року були скасовані, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. (а.с.175, т.1)

07 жовтня 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_6 уточнили позовні вимоги, звернулися до суду з адміністративним позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення. (а.с.16, т.2)

Ухвалою суду від 13 листопада 2015 року визнані поважними причини пропуску ОСОБА_4 та ОСОБА_6 строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 1018 від 27 грудня 1995 року, позивачам поновлений строк звернення до суду з зазначеним позовом. (а.с.38, т.2)

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 і ОСОБА_6 посилалася на те, що вони є власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В 1973 році ОСОБА_6 була виділена в користування земельна ділянка площею 450 кв.м. яка розташована за вищезазначеною адресою, що підтверджується:

-рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів № 28/437 від 11.07.1973 року;

-актом від 25.02.1974 року про відведення в натурі земельної ділянки загальною площею 450 кв.м.;

-проектом забудови від 25.02.1974 року, який містить план земельної ділянки площею 450 кв.м., відведеної під забудову;

-договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 13.02.1974 року.

У відповідності до рішення народного суду м. Новомосковська Дніпропетровської області від 12.06.1976 року, за ОСОБА_4 було визнане право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Інша 1/2 частина зазначеного вище жилого будинку перебувала у власності виконавчого комітету Новомосковської міської ради.

У відповідності до ст. 90 Земельного кодексу УРСР в редакції від 08.07.1970 року, на землях міст при переході права власності на будівлю, переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кілько осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

Таким чином, в період з 12.06.1975 року по 11.08.1976 року земельна ділянка площе. 450 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 перебувала в користуванні двох співвласників будинку - ОСОБА_4 та Виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів трудящих.

11.08.1976 року ОСОБА_4, у відповідності до договору купівлі-продажу, придбала 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку.

Позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в заяві зазначили, що оскільки вони перебували в шлюбі з 27.01.1968 року, 1/2 частина вищезазначеного житлового будинку, яка придбана ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 11.08.1976 року, є спільною сумісною власністю подружжя, у відповідності до вимог ст.ст. 22,23 Кодексу про шлюб та сім'ю, який діяв на зазначений період часу, а отже, і земельна ділянка площею 450 кв.м. перейшла в їх користування.

В 1993 p. в будинку №23 по вул. Дорожній в м. Новомосковську оселилася невістка колишньої власниці ОСОБА_7 - громадянка ОСОБА_5, яка без будь-яких пояснень та підстав зайняла частину виділеної подружжю Гак земельної ділянки та почала використовувати її у власних потребах без згоди із законними користувачами, одразу після захоплення даної частини земельного наділу громадянка ОСОБА_5 посадила фруктові дерева.

Позивачі зазначили в заяві, що дані дії були проведені ОСОБА_5 без узгодження з ними, як законними користувачами, всупереч їх волі та бажання, призвели до порушення їх прав землекористувачів.

Вони неодноразово зверталися до виконавчого комітету Новомосковської міської ради із скаргами, але безрезультатно.

В 2009 році їм стало відомо, що ОСОБА_5 намагається приватизувати земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння № 23, разом із частиною земельної ділянки будинку № 21, яка була безпідставно зайнята нею.

ОСОБА_5, у відповідності до договору дарування від 04.10.2007 року є власником жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2, а отже, і користувачем земельної ділянки, розташованої за зазначеною адресою.

Позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в заяві посилалися на те, що при розгляді Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області справи № 2-370/10, за результатом розгляду якої 15.11.2011 року судом винесене рішення, їм стало відомо про наявність рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 1018 від 27.12.1995 року «Про зміну конфігурації земельних ділянок громадянам міста», відповідно до якого за ОСОБА_7 (колишньою власницею будинку № 23) закріплено земельну ділянку площею 997 кв.м.

Збільшення площі земельної ділянки за адресою вул. Дорожна 23 відбулася за рахунок площі земельної ділянки, яка перебувала в їх користуванні за адресою вул. Дорожна 21.

Враховуючи наведене, рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 1018 від 27.12.1995 року грубо порушило права позивачів, як користувачів земельної ділянки.

Позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в заяві посилалися також на те, що після 29.01.2014 року їм стало відомо, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а оскаржуване ними рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 1018 «Про зміну конфігурації земельних ділянок громадянам міста», відповідно до якого за ОСОБА_7 (колишньою власницею будинку № 23) закріплено земельну ділянку площею 997 кв.м. було винесене 27.12.1995 року, тобто, після смерті ОСОБА_7, що є додатковою підставою для скасування зазначеного рішення.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_4 і ОСОБА_6 просили суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів №1018 від 27.12.1995 p. «Про зміну конфігурації земельних ділянок громадянам міста» в частині, що стосується зміни конфігурації та закріплення за ОСОБА_7 земельної ділянки площею 997 м.кв. за адресою: м. Новомосковськ, вул. Дорожна, 23.

Ухвалою суду від 06 лютого 2017 року до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_6, померлого 12 лютого 2016 року була залучена ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов ОСОБА_4 в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги.

Представник Новомосковської міської ради та Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволенні позову.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 в судовому засіданні посилався на те, що позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими, оскільки, конфігурація земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 не змінювалася з 1974 року і оскаржуване рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради жодним чином не порушувало права позивача.

Заслухавши представників сторін, представника третьої особи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 січня 1968 року був укладений шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_8, актовий запис № 129, після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 присвоєне прізвище Гак, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.246, т.1)

Рішенням № 28/437 від 11.07.1973 року виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_6 було надане право індивідуального будівництва на земельній ділянці по вул. Дорожна, №21 м. Новомосковськ площею 450 кв.м. (а.с.19 т.1)

На підставі проекту забудови будинку № 21 по вул. Дорожна, земельна ділянка, яка відведена під забудову становить площу 450 кв.м. (а.с.21, т.1)

Згідно акту від 25.02.1974 року в користування ОСОБА_6 була відведена в натурі земельна ділянка площею 450 кв.м., яка розташована по вул. Дорожна, 21 м. Новомосковськ. (а.с.20, т.1)

В той же час, п.2 вищенаведеного акту від 25.02.1974 року передбачено, що якщо протягом місяця з часу відведення земельної ділянки не буде укладено договір про забудову, зазначений акт втрачає чинність та земельна ділянка зараховується до держфонду. (а.с.20. т.1)

Судом встановлено, що протягом місяця з часу відведення земельної ділянки договір про забудову не був укладений, в зв'язку з чим, акт від 25.02.1974 року про відведення в натурі земельної ділянки втратив чинність, а земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 фактично перейшла до земель держфонду.

Встановлено, що тільки 13 лютого 1974 року був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності жилою площею не більш 60 кв.м., відповідно до якого ОСОБА_6 була передана земельна ділянка площею 450 кв.м., яка розташована по вул. Дорожна 21, м. Новомосковськ. (а.с.92, справа № 2-370/11)

Позивачем не надано суду доказів того, що після укладання вищенаведеного договору ОСОБА_6 відводилася в натурі земельна ділянка.

Судом встановлено, що згідно архівної справи БТІ, земельна ділянка, на якій був розміщений житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1, станом на 20.02.1974 року становила площу 364 кв.м. (а.с.23, т.1)

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 земельна ділянка площею 450 кв.м. не була передана в натурі, він фактично прийняв в користування земельну ділянку площею 364 кв.м.

Вироком народного суду м. Новомосковська від 17.03.1975 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст. 84, ч.1 ст. 165, ст. 172 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. (а.с.241,т.1)

Встановлено, що 12.06.1975 року народним судом м. Новомосковська Дніпропетровської області було винесене рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Новомосковському міськфінвідділу про виключення майна з акту опису, відповідно до якого, право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було визнане за ОСОБА_4 (а.с.241, т.1; а.с.69, справа № 2-370/11)

У відповідності до ст. 90 Земельного кодексу УРСР в редакції від 08.07.1970 року, на землях міст при переході права власності на будівлю, переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кілько осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що в період з 12.06.1975 року по 11.08.1976 року земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 перебувала в користуванні двох співвласників будинку - ОСОБА_4 та Виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів трудящих, в той же час, оскільки ОСОБА_6 прийняв в користування земельну ділянку площею 364 кв.м., в користування ОСОБА_4 та Виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів в користування перейшла земельна ділянка саме площею 364 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 11 серпня 1976 року, Новомосковський міський виконавчий комітет продав, а ОСОБА_4 купила 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.244,т1; а.с.67, справа № 2-370/11)

У відповідності до вимог ст. 22 КпШС (який був чинним на зазначений період часу), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Таким чином, 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та у відповідності до вимог ст. 90 Земельного кодексу УРСР в редакції від 08.07.1970 року, в їх користування перейшла земельна ділянка площею 364 кв.м. на якій розміщений будинок.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 200, т.1)

Встановлено, що 27.12.1995 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради винесене оскаржуване рішення № 1018 «Про зміну конфігурації земельних ділянок громадянам міста», відповідно до якого за ОСОБА_10 закріплено земельну ділянку площею 997 кв.м. (а.с. 47, т.1)

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07.02.1996 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_11 став власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на земельній ділянці прощею 997 кв.м. держфонду, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с.217, т.1; а.с.105, справа № 2-370/11).

У відповідності до договору дарування житлового будинку від 04 жовтня 2007 року, ОСОБА_11 подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, який розташований на земельній ділянці площею 930 кв.м. держфонду (а.с.30, справа № 2-370/11)

Право власності на будинок зареєстровано, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.10.2007 року (а.с.31, справа № 2-370/11).

Встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1, користувачем якої є ОСОБА_4 межує з земельною ділянкою по АДРЕСА_2, користувачем якої є ОСОБА_5.

Як зазначалося вище, згідно архівної справи БТІ, земельна ділянка, на якій був розміщений житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1, станом на 20.02.1974 року становила площу 364 кв.м. (а.с.23, т.1)

При проведенні реєстрації поточних змін органами БТІ, станом на 19.04.1983 року, 13.08.2008 року, земельна ділянка, на якій був розміщений житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1, становила площу 365 кв.м. (а.с. 41, т.1; а.с. 248 т.1)

Згідно технічного паспорту на жилий будинок по АДРЕСА_2 станом 15.12.1986 рік площа земельної ділянки становила 1150 кв.м.( а.с. 47 справа № 2-370/11); станом на 05.12.1995 року, площа земельної ділянки становила 997 кв.м. (а.с.211, т.1), станом на 31.07.2007 року - 930 кв.м. (а.с.37 справа № 2-370/11).

Враховуючи наведені вище дані технічної документації, судом встановлено, що конфігурація земельної ділянки по АДРЕСА_1 не змінювалася з 1974 року, межі між домоволодіннями та земельними ділянками по АДРЕСА_2 не змінювалися.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 15 лютого 2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесене рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Новомосковська міська рада, ОСОБА_12 про усунення порушень прав землекористувача, відновлення межі. (справа № 2-370/10).

При розгляді зазначеної справи встановлено, що межі між домоволодіннями АДРЕСА_2 були змінені ще до 1974 року, що вбачається зі схематичного плану, виконаного БТІ 20.02.1974 року, а отже позивачка ОСОБА_4 набула права власності будинок № 21 по вул. Дорожній в Новомосковську вже зі зміненою конфігурацією земельної ділянки, в зв'язку з чим, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2011 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2011 року було залишено без змін.

Судом апеляційної інстанції була проведена судова будівельно-технічна експертиза, згідно висновку експерта, на даний час площа ділянки позивача ОСОБА_4 становить 368 кв.м., крім того, встановлено, що межі земельних ділянок домоволодінь № 21 та № 23 не змінювалася, виділена юридично у 1973 році ОСОБА_6 земельна ділянка площею 450 кв.м. фактично ні ним ні позивачем ОСОБА_4 в повному розмірі не використовувалася (і зазначений факт ОСОБА_4 визнала при розгляді справи апеляційною інстанцією). Крім того, на окремих ділянках землі, які схематично увійшли до земельної ділянки площею 450 кв.м., що були виділені ОСОБА_6 знаходяться відповідні будівлі, які віднесені до будинку № 23, побудовані ще у 1951, 1983 роках та узаконені.

Оскільки позивач ОСОБА_4 з наведених вище підстав, з 1974 року є користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 364 кв.м., конфігурація земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні не змінювалася, межі між ділянками не змінювалися, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 1018 від 27.12.1995 року «Про зміну конфігурації земельних ділянок громадянам міста», відповідно до якого за ОСОБА_10 закріплено земельну ділянку площею 997 кв.м. жодним чином не порушує прав ОСОБА_4

Згідно ст. 2 КАС України, норм КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючі те, що судом не встановлено порушення прав позивача ОСОБА_4 при винесенні оскаржуваного рішення, сам по собі факт того, що рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 1018 від 27.12.1995 року «Про зміну конфігурації земельних ділянок громадянам міста», відповідно до якого за ОСОБА_10 закріплено земельну ділянку площею 997 кв.м. було винесене вже після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не є підставою для визнання протиправним та скасування зазначеного рішення, оскільки воно жодним чином не порушує права позивача.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 11, 70, 71, 158, 159, 161 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради, Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.І. Городецький