Справа № 335/13794/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Скорбич Ю.Ю.,

представника третьої особи Малій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Скорбич Юлії Юріївни, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 160007 від 4 грудня 2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Скорбич Юлії Юріївни, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 160007 від 4 грудня 2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв'язку із допущенням ним порушення п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З наведених підстав просив задовольнити позов та скасувати вищезазначену постанову відповідача (арк. справи 12-13).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що 04.12.2016 він рухався по бульвару Шевченка у місті Запоріжжі. Маючи намір повернути на проспект Соборний він увімкнув покажчик повороту ліворуч та повернув на проспект із дотриманням вимог Правил дорожнього руху України. Покажчик повороту було вимкнуто автоматично. Проте, його зупинив патрульний автомобіль. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він заявляв клопотання про залучення захисника, яке не було задоволено. Також поліцейські протиправно вчинили огляд автомобіля. Доказів правопорушення йому не надали.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, зазначив, що відповідачем не було дотримано процедури розгляду справи, не був допитаний свідок, справа розглянута не у належному місці, позивачу не було надано доказів правопорушення. У спірній постанові взагалі не описані докази та не надано доказам належної оцінки.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що позивачем було вчинено порушення п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, а саме він здійснив поворот ліворуч, не увімкнувши покажчик відповідного повороту. Стверджувала, що позивач порушив також п. 9.4 Правил дорожнього руху України. Вказала, що права позивачеві були роз'яснені, жодних порушень при розгляді справи не допущено. Просила у позові відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є законною.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 160007 від 04.12.2016, прийнятої відповідачем, 04.12.2016 о 12:27 год. позивач у м. Запоріжжя по пр. Соборному, керуючи транспортним засобом перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України. За вчинення правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом із тим, відповідачем у судове засідання не було надано доказів, які б посвідчували додержання ним вищезазначених вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в частині всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Так, на підтвердження правомірності прийнятої постанови відповідачем надано суду відеозаписи на магнітному носії інформації, які було відтворено у судовому засіданні відповідно до вимог 146 КАС України.

З відтвореного відеозапису суд встановив, що інкриміноване ОСОБА_1 діяння мало місце 04.12.2016 о 12:23 год. на перехресті бульвару Шевченка та проспекту Соборного у місті Запоріжжі.

В цей же час, у постанові про адміністративне правопорушення час вчинення правопорушення зазначений 12:27 год., а місце вчинення - проспект Соборний, що не відповідає фактам, зафіксованим на вказаному відеозаписі. Відтак, під час розгляду справи, відповідачем не було встановлено дійсного місця та часу вчинення правопорушення.

Крім того, слід зауважити, що відеозйомка правопорушення велась на реєстратор патрульного автомобіля, який зупинився на світлофорі на перехресті бульвару Шевченка та проспекту Соборного, у крайній лівій смузі. Автомобіль позивача зупинився поряд у середній смузі для руху. При цьому, відеозйомка велась не під кутом до автомобіля позивача, а фіксувала події попереду, з огляду на що взагалі не можливо встановити, чи був вимкнутий покажчик повороту ліворуч на автомобілі позивача. З цих підстав, суд дійшов висновку, що постанова відповідача не ґрунтується на об'єктивних даних, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами.

Також з відтвореного відеозапису суд встановив, що в діях відповідача мали місце порушення процесуальних норм при розгляді справи. Зокрема, відповідачем не були роз'яснені у повній мірі процесуальні права позивачу, поза увагою залишилося його клопотання про залучення захисника, не було досліджено доказів правопорушення, у т.ч. й не заслухано пояснень свідка, який був пасажиром автомобіля.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_5 пояснив, що він на час вищезазначених подій був пасажиром автомобіля позивача, знаходився на передньому пасажирському сидінні. Вказав, що повертаючи з бульвару Шевченка на проспект Соборний позивач увімкнув покажчик повороту, на що він як водій звернув увагу. Після здійснення маневру покажчик повороту вимкнувся автоматично. Також підтвердив, що позивач заявляв клопотання про залучення захисника, яке було залишено поза увагою особою, яка розглядала справу.

Зазначені пояснення свідка, на переконання суду, спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В цей же час, інших доказів, які б могли спростувати показання свідка, відповідачем надано не було.

Крім того, слід також звернути увагу, що розгляд справи здійснювався одночасно двома поліцейськими, проте постанова була прийнята саме відповідачем. При цьому, у постанові не зазначено, що до розгляду справи були залучені інші особи.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи, дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із надсиланням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд відповідно до п. 2 ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 160007 від 4 грудня 2016 р., прийняту інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Скорбич Юлією Юріївною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 лютого 2017 р.

Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2017 р. (з урахуванням того, що 18 лютого 2017 р. є вихідним днем).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова