Справа № 452/1856/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2017 р. м.Київ К/800/4552/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Мороз В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати незаконною (протиправною) та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С. у справі про порушення митних правил від 26 червня 2015 року №1273/20909/15 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. та закрити провадження у справі про порушення митних правил у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про незаконність спірної постанови як такої, що винесена без з'ясування усіх обставин справи, з порушенням його прав.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано незаконною (протиправною) та скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Марченко О.С. у справі про порушення митних правил від 26 червня 2015 року №1273/20909/15 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.; закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із протиправності оскаржуваної постанови та відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки порушення строку транзитного перевезення автомобіля було зумовлено об'єктивними причинами - несправністю двигуна, який був на ремонті з 28 квітня 2015 року по 23 червня 2015 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Львівська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил та правомірність оскаржуваної постанови, оскільки позивач всупереч вимогам митного законодавства в межах строків транзитного переміщення транспортного засобу не вжив жодних заходів щодо інформування митного органу про обставини, які унеможливлювали вивезення транспортного засобу за межі митної території України у встановлений строк.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 25 квітня 2015 року о 13-01 год. ввіз на митну територію України транспортний засіб - автомобіль «OPEL VECTRA» р.н. НОМЕР_1, кузов номер НОМЕР_2, через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі транзит, проте не здійснив зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу відповідно до вимог ст.95 Митного кодексу України у 10-денний строк.

17 червня 2015 року старшим державним інспектором ВОМ №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Бонікевич О.І. складено протокол про порушення митних правил №1273/20909/15 відносно ОСОБА_2 за фактом виявлення порушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С. від 26 червня 2015 року №1273/20909/15 у справі про порушення митних правил ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 8500 грн.

Позивач посилається на те, що він був позбавлений можливості доставити свій автомобіль для вивезення його з території України в передбачений законом строк, оскільки транспортний засіб у зв'язку з поломкою двигуна знаходився на ремонті, що підтверджується нарядом-замовленням Фермерського господарства «СтеОкс» від 28 квітня 2015 року №13/1 та рахунком-фактурою від 28 квітня 2015 року №07/13/2, які засвідчують факт прийняття до виконання ремонтних робіт цього автомобіля. Актом виконаних робіт від 23 червня 2015 року №13/3 підтверджується ремонт цього автомобіля, а довідкою Фермерського господарства «СтеОкс» від 23 червня 2015 року №07/13/4 підтверджено, що автомобіль «OPEL VECTRA» в період з 28 квітня 2015 року по 23 червня 2015 року знаходився на станції технічного обслуговування у зв'язку з ремонтом головки двигуна, який проводився на даній станції. На час ремонту автомобіль не експлуатувався.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст.470 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У розумінні п.п.57, 59 ч.1 ст.4 Митного кодексу України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Однією з вимог до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, згідно положень п.3 ч.1 ст.93 Митного кодексу України, є те, що вони повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.1 ст.460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до визначення п.2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981), аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Як встановлено п.3 розділу VІІІ вищевказаного Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини таї наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Судами встановлено, що позивач в'їхав на митну територію України на автомобілі марки «OPEL VECTRA» в режимі «транзит» 25 квітня 2015 року, а тому протягом десяти діб повинен був прибути до митного органу.

Несправність автомобіля, як вбачається з матеріалів справи, настала через три дні після в'їзду на територію України, а його ремонт тривав два місяці. Саме ці обставини і стали причиною перевищення встановленого ст.95 Митного кодексу України строку доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб.

Проте, про обставини, що перешкодили виконати свій обов'язок у встановлений строк, позивач митний орган не повідомив.

Отже, позивач в межах строку транзитного перевезення, встановленого для автомобільного транспорту, не здійснив його зворотного вивезення, не задекларував вказаного автомобіля в інший митний режим, до граничного терміну вивезення належним чином не повідомив митний орган, в зоні діяльності якого перебував транспортний засіб, про обставини, що унеможливлюють це вивезення, зокрема не подав заяви з відомостями, що надають можливість ідентифікувати транспортний засіб як такий, що перебував під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили, а також про місцезнаходження транспортного засобу. Обґрунтованих пояснень і доказів на підтвердження обставин, які перешкодили своєчасно повідомити митний орган про несправність його транспортного засобу позивачем також не надано.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає, що приймаючи спірну постанову в справі про порушення митних правил, митниця діяла в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, підстав для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновків, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні судових рішень порушили норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованих рішень, які підлягають скасуванню з винесенням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді