Справа № 756/11342/16-а
Суддя: Шевчук А. В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/756/33/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Бабчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання здійснити пенсійні виплати,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення пенсійних виплат по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і просив зобов»язати поновити здійснення пенсійних виплат з 01.06.2015 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що з 05.10.2010 року до 01.04.2015 року отримував пенсійні виплати по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

На час прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року і по теперішній час ОСОБА_1 займає посаду на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу» та має статус державного службовця.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії//щомісячне довічне грошове утримання призначаються, у тому числі, відповідно до Закону України «Про державну службу».

До 01.06.2015 року Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних не був прийнятий, а тому втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і пенсії за цим Законом не призначаються.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 з 01.06.2015 року не підпадає під дію Закону України «Про державну службу» щодо призначення спеціальної пенсії державного службовця тому з цієї дати у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутні правові підстави для нездійснення виплат пенсії останнього.

На звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.07.2016 року щодо поновлення виплат пенсії отримав відмову з тих підстав, що позивач перебуває на державній службі, а у період роботи на посадах які дають право на призначення пенсії на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про державну службу», пенсії не виплачуються.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву у якій просив проводити судове засідання за його відсутності.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання в черговий раз не з»явився, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому порядку, причин неявки до суду не повідомили.

За таких обставин, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з»вилися до суду на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 01.04.2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві припинило здійснення зазначених виплат у зв»язку з внесенням змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в тому числі й до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно довідки від 01.08.2016 року №05-17/103 ОСОБА_1 з 19.11.2013 року по теперішній час працює в Конституційному Суді України і займає посаду, яка віднесена до посад державної служби.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», після внесення змін, тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, яким пенсія призначалась відповідно до цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про державну службу», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відновлюється відповідно до цього Закону.

Зазначене положення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» ще раз було змінено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року та викладено у наступній редакції:

«Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи ветеранів військової служби, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у частині другій цифри 2016 замінено цифрами 2017.

Ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення визначено, що Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом:

підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах;

забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону;

забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» цього Закону встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та інш.

Таким чином, дана правова норма чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та інших спеціальних законів, зазначених вище.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно станом на 01.04.2015 займав посаду державного службовця, яка у майбутньому (при наявності достатнього стажу) давала б йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплачуватись не повинна.

Проте, як вже зазначалося вище, відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу».

На виконання вказаного п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був.

У зв'язку з вищезазначеним, з 01.06.2015 втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом також не можуть призначатися.

Тобто, з 01.06.2015 позивач перестав бути особою, якій з 01.04.2015 було призупинено виплату пенсії у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отже, відпали підстави для застосування даної норми закону, а відповідно виплата пенсії позивачу повинна бути поновлена.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України деяких положень ст.ст. 43, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ухвалив рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року за яким, крім іншого визнано таким, що не відповідає Конституції України перше речення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») які працюють на посадах та на умовах, передбачених «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії// щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Частинами першою та другою ст.71 КАС України передбачено, що на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів на спростування позовних вимог.

Згідно зі ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд не знаходить підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з 01.06.2015 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в межах строку позовної давності, тобто з 18.02.2016 року.

Судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок коштів державного бюджету в порядку ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. ст. 9, 11, 71, 72, 99, 159, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання здійснити пенсійні виплати - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення пенсійних виплат по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 18.02.2016 року.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити пенсійні виплати по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 18.02.2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 500 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня її отримання. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя А.В. Шевчук