Справа № 815/2708/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 р. Справа № 815/2708/16

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

розглянувши у письмовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ВІПАСТЕХ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІПАСТЕХ" ( далі - Позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС України в Одеській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Одеській області № від 01.03.2016 р. щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 485 941 грн.; податковий борг ТОВ "ВІПАСТЕХ" вважати неузгодженим та зобов'язати контролюючий орган не вносити дані про наявність податкового боргу у відповідний реєстр.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки № 18/15-32/22-04/36044807 від 12.02.2016р., на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують надання послуг ФОП ОСОБА_1, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Таким чином, на думку позивача, відсутні підстави для визнання податкового боргу ТОВ "ВІПАСТЕХ" і внесення у відповідний реєстр боржників, в зв'язку з чим просить податковий борг ТОВ "ВІПАСТЕХ" вважати неузгодженим та зобов'язати контролюючий орган не вносити дані про наявність податкового боргу у відповідний реєстр.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2016 року - позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Одеській області № від 01.03.2016 р. щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 485 941 грв.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

В апеляційній скарзі, Головне управління ДФС України в Одеській області , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 09 вересня 2016 року -скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що висновки податкового органу щодо неправомірності формування валових витрат з контрагентом ФОП ОСОБА_1 за період, що перевірявся, що призвело до порушення платником податків податкового законодавства, є необгрунтованими, а відтак не можуть бути покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Однак з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС України в Одеській області на підставі п.п.75.1 ст. 75, ст. 77 розділу ІІ Податкового кодексу України, направлень №№ 190/22-04, 192/22-04, 191/22-04, 193/-22-04, 203/22-04, 195/22-04 від 20.01.2016р., відповідно до наказу Головного управління ДФС України в Одеській області № 8 від 05.01.2016р. "Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ "ВІПАСТЕХ" , плану-графіка на І квартал 2016 року проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "ВІПАСТЕХ" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р.

За наслідками перевірки складено акт № 18/15-32/22-04/36044807 від 12.02.2016р. "Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ВІПАСТЕХ", код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. (а.с. 12-41), відповідно до висновків якого встановлено, зокрема, порушення:

пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, пп. 138.10.2, пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704, п.3.6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 2 від 10 січня 2007 р., в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на 388754 грн., в тому числі:

2013р. - 109278 грн.

2014р. - 279475 грн.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2016 р., яким товариству з обмеженою відповідальністю "ВІПАСТЕХ" збільшено суму грошового зобов'язання на суму 485941,00 грн., з яких 388 754,00 грн. (за основним платежем) 97 188,00 грн. (за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 11).

Зі змісту акта перевірки вбачається, що підставою для висновків про порушення стало віднесення до складу валових витрат 780 467 грн., нарахованих у зв'язку з придбанням юридичних послуг, пов'язаних з поверненням боргів, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_2), в тому числі: за 2013р. у розмірі 575149 грн., за 2014р. у розмірі 205318 грн.

Так, в акті було зазначено, що підприємством до складу інших витрат включено витрати щодо юридичних послуг з повернення боргів, зв'язок яких з господарської діяльністю платника податку не доведений в ході перевірки. Посадовими особами відповідача, що здійснювали перевірку, зазначено, що в ході перевірки їм не було надано звіти щодо проведених робіт та наданих послуг. Крім того, на думку відповідача в зазначених звітах мало б бути викладено конкретну інформацію щодо отримання та відправки процесуальних документів, пов'язаних з поверненням боргів, місце і дата їх відправки та інше.

Судом також встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 01.03.2016 р. є виявлені під час проведення перевірки порушення пп. 138.1.1 п. 138.1 п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, пп. 138.10.2, пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704, п.3.6. Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 2 від 10 січня 2007 р.

Так, відповідачем зроблено висновок, що ТОВ "ВІПАСТЕХ" до складу інших витрат включено витрати щодо юридичних послуг з повернення боргів, зв'язок яких з господарської діяльності платника податку не доведений в ході перевірки. В ході перевірки не надано звіти щодо проведених робіт та наданих послуг, у яких мають бути викладені конкретна інформація щодо отримання та відправки процесуальних документів, пов'язаних з поверненням боргів, місце і дата їх відправки та інше, в зв'язку з чим, в порушення вимог пп. 138.10.2. п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України підприємством до складу інших витрат включено витрати щодо юридичних послуг з повернення боргів, зв'язок яких з господарською діяльністю платника податку не доведений в ході перевірки. В результаті цього, завищено інші витрати на 780467 грн., в тому числі: 2013р. - 575149 грн., 2014р. - 205318 грн.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 -140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно п.138.2 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Згідно пп. 138.10.2. п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються "адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством:... г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності".

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у періоді, що перевірявся, позивач мав господарські взаємовідносини з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (код НОМЕР_2).

01.10.2012р. між ТОВ "ВІПАСТЕХ" (Довіритель) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) (повірений) укладено договір доручення № 01/10-ОД, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого довіритель доручає, а повірений зобов'язується від імені і за рахунок довірителя здійснювати всі необхідні дії по стягненню існуючої заборгованості з фізичних та юридичних осіб у встановленому законодавством України порядку. Під необхідними діями щодо стягнення заборгованості розуміються: досудові витрати, судові заходи, позасудові заходи, післясудові заходи (а.с. 42-51).

Згідно п.п. 1.5 вказаного договору дані щодо боржників та існуючої заборгованості надаються довірителем у вигляді реєстру (додаток № 1). Протягом дії договору довіритель вносить оновлення щодо боржників, вказаних в реєстрі з підстав, вказаних у цьому договорі. Оновлення реєстру провадиться в тій самій формі та порядку, що й оновлений реєстр (додаток № 1). Реєстр боржників вважається переданим (отриманим з моменту підписання акта приймання-передачі реєстру боржників (за формою, наведеною в додатку № 1).

Пунктом 9 вказаного договору передбачено, що повірений самостійно обирає необхідність проведення тих чи інших заходів, а також їх послідовність з метою виконання зобов'язань за цим договором.

Відповідно до ч.8 ст.19 ГК України усі суб'єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов'язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Відповідно до приписів пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій

або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Так, на виконання умов договору № 01/10-ОД від 01.10.2012р. ФОП ОСОБА_1 надав ТОВ "ВІПАСТЕХ" звіти щодо наданих послуг відповідно до узгоджених додатків до договору. Результати наданих послуг підтверджувались надходженням сум заборгованостей від контрагентів на рахунок позивача, які узгоджувались з реєстром боржників та їх сумами заборгованостей.

За результатами вказаних правовідносин за період 2013-2014 років складено документи, зокрема, акти наданих послуг до Договору, Зведені звіти про результати наданих послуг по періодах, акти приймання-передачі Реєстру Боржників та рахунки (а.с. 57-106).

Договір та всі акти наданих послуг, зведені звіти щодо наданих послуг, приймання-передачі Реєстру Боржників та рахунки складено за фактом виконання такого підписано та завірено обома сторонами.

Як зазначено позивачем, внаслідок виконання ФОП ОСОБА_1 умов договору, позивач отримав повернення заборгованості і, відповідно, активи підприємства було збільшено: загальна сума боргу, яка була стягнута на користь TOB "Віпастех" за період 2013 років склала 3902335 грн. Кошти було використано підприємством для здійснення господарської діяльності, в результаті чого було отримано прибутки.

ФОП ОСОБА_1 відповідно до п. 5.1. Договору TOB "Віпатех" сплачено плату у розмірі 20% від суми заборгованості, фактично сплаченої боржниками на рахунок TOB "Віпатех". Вказана сума винагороди склала 780 467,00 грн.

Крім того, як встановлено судом, 01.02.2014 р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та ТOB "Віпастех" (замовник) укладено договір щодо надання послуг юридичного обслуговування №1, відповідно до якого виконавець зобов'язується надавати замовнику юридичні послуги щодо правового обслуговування відповідно до умов обраного пакету послуг "Private" (додаток № 1) на підставі окремих письмових доручень замовника (а.с. 52-55).

На виконання умов договору №1 від 01.02.2014 р. ФОП ОСОБА_1 надано ТОВ "ВІПАСТЕХ" акти виконаних робіт по періодах, рахунки (а.с. 110-126).

Крім того, на підтвердження реальності надання послуг фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 ТОВ "ВІПАСТЕХ" до суду надано копії інформаційних листів, податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, платіжних доручень № 31 від 22.01.2014р, № 133 від 15.08.2014р., що підтверджують сплату фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 єдиного податку з фізичних осіб-підприємців (а.с. 182-196).

Відповідно п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за N 168/704, «первинними документами є письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. ...Первинні документи ... для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. ... Залежно від характер операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити...».

Таким чином, підставою для включення до складу витрат підприємства є належне документальне підтвердження факту понесення таких витрат та їх зв'язок з господарською діяльністю підприємства. В свою чергу, факт безпосереднього зв'язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик послуг, які б однозначно свідчили про призначення наданих послуг для використання в господарській діяльності платника податків, відповідали б змісту цієї діяльності.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно того, що перевіркою встановлено, що підприємством до складу інших витрат включено витрати щодо юридичних послуг з повернення боргів на підставі документів, які не розкривають зміст господарської операції, та зв'язок яких з господарської діяльності платника податку не доведений в ході перевірки.

Так, на порушення вимог п. 1.5. - 1.6 договору, ТОВ «ВІПАСТЕХ» надавало ОСОБА_1 реєстри боржників із зазначенням тільки загальної суми заборгованості, та за відсутності необхідної інформації, яка має істотне значення для виконання повіреним своїх зобов'язань щодо повернення заборгованості. Повіреному не передано інформацію щодо підстав виникнення заборгованості, дати виникнення заборгованості та дати погашення, встановлені умовами договорів, не передано документи, необхідні для проведення досудових заходів (договір, накладні, довіреності, товарно - транспортні накладні та інше). Відсутність цих документів унеможливлює роботу по стягненню заборгованості.

Згідно п.1.2. договору повірений зобов'язується здійснити всі необхідні дії по стягненню існуючої заборгованості в результаті досудових, судових, позасудових, після судових заходів. Відповідно до актів наданих послуг ОСОБА_1 погашення заборгованостей перевіряємого підприємства здійснено в результаті досудових та позасудових заходів.

Основні положення досудового врегулювання господарських спорів встановлені ст. 5 - 10 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких підприємство, чиї права і законні інтереси порушено, звертається до порушника з письмовою претензією, в якій зазначено обставини, на підставі яких пред'явлено претензію; докази, що підтверджують ці обставини; вимоги заявника; сума претензії та її розрахунок; перелік документів, що додаються до претензії. Претензія надсилається адресатові рекомендованим або цінним листом чи вручається під розписку. Підприємства, що одержали претензію, зобов'язані задовольнити обгрунтовані вимоги заявника. Про результати розгляду претензії заявнику направляється відповідь у письмовій формі із зазначенням визнаної суми, назви, номеру і дати розрахункового документа на перерахування цієї суми або відхилення претензії.

В актах наданих послуг ОСОБА_1 відсутня інформація щодо направлених претензій боржникам та відповіді боржників із зазначенням визнаної суми, назви, номеру і дати розрахункового документа на перерахування цієї суми (копії актів додаються). Відсутня також інформація щодо проведення переговорів з боржниками або здійснення інших необхідних дій, спрямованих на повернення заборгованості. Крім того, в актах відсутня інформація щодо того, коли виникла та коли була погашена заборгованість боржників, відпрацювання яких здійснювалось ОСОБА_1

В ході перевірки та в ході розгляду заперечень ТОВ «ВІПАСТЕХ» не надано доказів стосовно видів та обсягів виконаних юридичних послуг, не розкрито зміст господарської операції та ідентифікацію зобов'язань та витрат, з нею пов'язаних, що виключає можливість встановлення як факту їх реального виконання, так і зв'язку цих послуг з господарською діяльністю. Підприємством не надано докази того, що заборгованість боржниками погашена саме в результаті юридичних дій ОСОБА_1, а не добровільно на підставі договору.

Безпідставними є посилання ТОВ «ВІПАСТЕХ» на норми Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2008 р. N 1040. Наведене Положення не передбачає можливість створювати юридичну службу шляхом укладення цивільно-правового договору з іншою юридичною чи фізичною особою-суб'єктом господарської діяльності, який надає юридичні послуги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів, відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 01.03.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання на суму 485 941 грв.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, однак зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, та прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, яка підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області -задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ВІПАСТЕХ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю « ВІПАСТЕХ» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді: