Справа № 808/156/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року о/об 16 год. 40 хв.Справа № 808/156/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо поновлення провадження в адміністративній справі за позовом Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення коштів за податковим боргом

за участю представників: від позивача - не прибув; від відповідача - не прибув, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з рахунків Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», . у банках, обслуговуючих такого платника податків:

- податковий борг в сумі 4 005,42 грн. - орендна плата з юридичних осіб;

- податковий борг в сумі 535 грн. - земельний податок з юридичних осіб.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач має податковий борг в сумі 4 005,42 грн. з орендної плати з юридичних осіб, та податковий борг в сумі 535 грн. з земельного податку з юридичних осіб. Борг виник внаслідок самостійного визначення відповідачем у декларації сум зобов'язань.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, 07 лютого 2017 року від нього до суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника податкового органу. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань та заяв від відповідача на адресу суду не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Податковий борг з орендної плати з юридичних осіб виник на підставі наступного.

Відповідач самостійно визначив податкові зобов'язання та подав до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області податкову декларацію за 2016 рік з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата на земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 22 лютого 2016 року, згідно якої річна сума орендної плати, яка підлягає сплаті становить - 48 065,06 грн., згідно розбивки рівними частками за місяць з січня 2016 року по листопад 2016 року - 4 005,42 грн. у грудні 2016 року - 4 005.44 грн.

Так, відповідачем 30 листопада 2016 року сума зобов'язання в розмірі 4 005,42 грн. сплачена не була та набула статусу податкового боргу.

Отже, сума заборгованості Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» по орендній платі з юридичних осіб становить 4 005,42 грн.

Податковий борг з земельного податку виник на підставі наступного.

Відповідачем самостійно визначено податкові зобов'язання та подано до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області податкову декларацію за 2016 рік з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата на земельні ділянки державної або комунальної власності) № 6 від 22 лютого 2016 року, згідно якої річна сума орендної плати, яка підлягає сплаті становить - 6 419,98 грн., згідно розбивки рівними частками за місяць з січня 2016 року по листопад 2016 року становить 535 грн. у грудні 2016 року 534,98 грн.

Так, відповідачем 30 листопада 2016 року сума зобов'язання в розмірі 535 грн. сплачена не була та набула статусу податкового боргу.

Отже, сума заборгованості Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» по земельному податку з юридичних осіб становить 535 грн.

Враховуючи вищевикладене, загальна сума заборгованості Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»складає 4 540,42 грн., з них:

- орендна плата з юридичних осіб - 4 005,42 грн.;

- земельний податок з юридичних осіб - 535 грн.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України податковим органом 23 лютого 2016 року була сформована податкова вимога №62-23 на суму 100681,00 грн., яка направлена на адресу відповідача засобами поштового зв'язку.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодекс у України, податковий період, порядок обчислення орендної плати за землю, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до пункту 285.1 статті 285 ПК України 285.1. базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до пункту 268.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з пунктом 285.1 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

За правилами пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У зазначені строки нараховані податкові зобов'язання не сплачено, тому згідно підпунктом 14.1.175 статті 14 ПК України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами підпункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Підпунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Податковий орган на підтвердження податкового боргу в сумі 4 005,42 грн. з орендної плати з юридичних осіб, та податкового органу в сумі 535,00 грн. з земельного податку з юридичних осіб надав: податкові декларації, податкову вимогу, інтегровану картку, довідку про заборгованість.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобов'язань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості податковий орган звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути з рахунків Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», . у банках, обслуговуючих такого платника податків:

- податковий борг в сумі 4 005,42 грн. - орендна плата з юридичних осіб р/р0018, УК у Якимівському районі /КирилівкаУ, код 37997243, банк-ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу 18010600;

- податковий борг в сумі 535,00 грн. - земельний податок з юридичних осіб р/р3018, УК у Якимівському районі /Кирилівка/, код 37997243, банк-ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу 18010500.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов