Справа № 813/4242/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року справа № 813/4242/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Телиця О.В.

за участі представників:

від позивача - Бойко Н.І.

від третьої особи - Бойчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Золочівської місцевої прокуратури Львівської області до Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Луги-2" про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Золочівська місцева прокуратура Львівської області звернулася до суду з адміністративним позовом до Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Луги-2" про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою від 05 грудня 2016 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення відповідача є незаконним, оскільки прийнято не для фактичного збереження спадкового майна, а задля отриманого прибутку як ТзОВ «Луги -2» так і Стрілківською сільською радою. Вказують, що мало місце передача майна земельних ділянок померлих громадян в оренду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин не прибуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позиція третьої особи викладена у запереченнях на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що позивачем не обґрунтовано у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших цінностей держави та необхідності їх захисту, що передбачено положенням ст. 60 КАС України. Крім того, у додаткових запереченнях вказують, на те, що Стрілківська сільська рада Перемишлянського району Львівської області приймаючи рішення № 135 «Про управління спадщиною» ІV-ї сесії VІІ, діяла як орган, який вчиняє нотаріальні дії, а не як розпорядник земель територіальної громади.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням сесії Стрілківської сільської ради № 135 від 03.06.2016 року «Про управління спадщиною» було вирішено: 1) з метою охорони та збереження майна, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримки його в належному стані, що залишилося після смерті громадян - земельні ділянки загальною площею 192, 9303 га з них рілля - 186, 8702 га, кормові - 6, 0601 га, які знаходяться на території Стрілківської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передати управління спадщиною Товариству з обмеженою відповідальністю «Луги-2»; 2) ТзоВ «Луги -2» укласти договір на управління спадщиною і розмір оплати становить 4 (чотири) відсотка від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить 4712944, 80 грн. Оплата здійснюється рівними частинами, щомісячно в сумі 15709, 82 грн.

На підставі вказаного вище рішення між Стрілківською сільською радою (установник) та ТзОВ «Луги -2 » (управитель) було укладено договір на управління спадщиною. Згідно предмету договору установник управління передає, а управитель приймає в управління майно померлих осіб, яке потребує окремого утримання, догляду, вчинення інших фактичних та/або юридичних дій для підтримання його в належному технічному та функціональному стані, у відповідності до додатку до цього договору, а саме: земельні ділянки, які знаходяться на території Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею визначеною додатком № 1 до цього договору (надалі «майно»).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин (п.34 ст. 26 Закону).

Статтею 1283 ЦК України, передбачено, що охорона спадкового майна здійснюється в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження його до прийняття спадщини спадкоємцями. Нотаріус за місцем відкриття спадщини, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідні органи місцевого самоврядування з власної ініціативи або за заявою спадкоємців вживають заходів щодо охорони спадкового майна. Охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Отже, наведеною правовою нормою передбачено повноваження нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населених пунктах, де немає нотаріуса - відповідного органу місцевого самоврядування, здійснювати охорону спадкового майна в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження цього майна до прийняття спадщини спадкоємцями. Така охорона спадкового майна може тривати до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Крім цього, статтею 1285 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою. Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з'явлення спадкоємців або до прийняття спадщини. Особа, яка управляє спадщиною, має право на плату за виконання своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем відкриття спадщини за повідомленням підприємств, установ, організацій, громадян або на підставі рішення суду про оголошення фізичної особи померлою чи за своєю ініціативою, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - посадова особа органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, вживають заходів до охорони спадкового майна, коли це потрібно в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів або держави. Ці заходи вживаються ними безпосередньо або шляхом доручення нотаріусам чи посадовим особам органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням майна.

З аналізу наведених вище правових норм зумовлюється висновок про те, що чинним законодавством передбачено можливість здійснення органом місцевого самоврядування як органом, який виконує функції нотаріального органу, необхідних заходів для підтримання в належному стані спадкового майна, яке потребує утримання чи догляду. Одним із таких заходів є укладення договору на управління спадщиною з іншою особою.

Заходи, спрямовані на охорону спадщини, вживаються нотаріусом або посадовою особою відповідної ради за місцем відкриття спадщини як за повідомленням юридичних або фізичних осіб, так і за власною ініціативою, коли це необхідно в інтересах спадкоємців, кредиторів спадкодавця, відказоодержувачів або держави. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування на підставі всіх обставин справи на свій розсуд вирішує питання, чи існує така необхідність. Управителем майна може виступати фізична особа з повною дієздатністю або юридична особа, якщо її цивільна дієздатність не обмежена законом, судом або її установчими документами.

Судом також враховується, те що що відповідно до статей 1220, 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини.

Із матеріалів адміністративної справи та змісту оскарженого позивачем рішення відповідача № 135 від 03.06.2016 року видно, що таке рішення було прийнято Стрілківською сільською радою, з метою управління спадковим майном, а саме, земельними ділянками, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стрілківської сільської ради, які належали на праві приватної власності померлим фізичним особам, які проживали і перебували на реєстраційному обліку в Стрілківській сільській раді.

Суд зазначає, що відповідач Стрілківська сільська рада як орган місцевого самоврядування вирішивши укласти договір на управління спадщиною на майно земельні ділянки, щодо яких спадкоємці не оформили спадщину, діяла як орган, який вчиняє нотаріальні дії, а не як розпорядник землями територіальних громад. Усі вказані в додатку № 1 до договору на управління спадщиною від 01.07.2016 року земельні ділянки перебували у приватній власності спадкодавців фізичних осіб і для управління цим спадковим майном існували такі обов'язкові умови як необхідність утримання чи догляду за цим майном для підтримання його в належному стані, до моменту з'явлення спадкоємців або виконавця заповіту, чи до визнання спадщини відумерлою.

Тому, є необґрунтованими доводи позивача про те, що у Стрілківської сільської ради не було передумов для прийняття оскарженого рішення про укладення договору на управління спадщиною.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Суб'єкти ж владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 3 КАС України визначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди повинні перевірити чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано; - безсторонньо (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; - пропорційно; - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із змісту наведених вище правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язково повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем і конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій. Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених частиною 3 статті 2 КАС України.

Крім цього, частиною 2 статті 60 КАС України, передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», від 14.10.2014, № 1697-VII, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Із змісту позовної заяви видно, даний адміністративний позов подано позивачем Золочівською місцевою прокуратурою Львівської області, оскільки відсутній орган. уповноважений державою здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах, щодо звернення з позовом до суду.

Однак, в матеріалах адміністративної справи немає і позивачем не надано суду доказів того, в чому конкретно полягає порушення прав та інтересів держави оскарженим рішенням сесії Стрілківської сільської ради № 135 від 03.06.2016 року, яка є необхідність захисту прав та інтересів держави, яким чином буде відновлено чи захищено права та інтереси держави в разі визнання протиправним і скасування цього рішення.

При цьому, суд зазначає, що із змісту вказаного рішення Стрілківської сільської ради № 135 від 03.06.2016 року видно, що таке рішення породжує наслідки лише щодо Стрілківської сільської ради, ТзОВ «Луги -2» та осіб, які є учасниками спадкових правовідносин відносно спадкового майна - земельних ділянок загальною площею 192, 9303 га з них рілля - 186, 8702 га, кормові -6, 0601 га., що вказані в додатку до договору № 1 від 01.07.2016 року.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що воно було прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 160-163, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 22 лютого 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.