Справа № 385/1552/16-а(2-а/385/67/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 385/1552/16-а(2-а/385/67/16)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2016 року по справі № 385/1552/16-а (2-а/385/67/16) за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити дії щодо виконання постанови, зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ДКС України (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати дії відповідача щодо невиконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року по справі № 2-а-126/2010 протиправними; зобов'язати відповідача негайно здійснити дії щодо виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року по справі № 2-а-126/2010; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи із 11.07.2015 року; зобов'язати відповідача в місячний термін подати звіт про виконання судового рішення.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2016 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що 26.03.2010 року було задоволено його позов, винесено постанову, якою зобов'язано УПФУ в Гайворонському районі Кіровоградської області сплатити кошти, однак через неналежне виконання казначейством рішення суду такі кошти так і не виплачені. Апелянт вказував, що на ДКС України покладено обов'язок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, такий обов'язок не залежить від наявності або відсутності в органах казначейства рахунків Пенсійного фонду України.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутності осіб, що беруть участь у розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника. Боржники повинні мати відкриті рахунки в органах казначейства. Примусове списання коштів з рахунків УПФУ казначейською службою України може проводитися лише у тому випадку, якщо такий боржник обслуговується в органах казначейства та має там відповідні рахунки, з яких можна було б здійснити безспірне списання грошових коштів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) та є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія НОМЕР_1.

Встановлено, що постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року по справі № 2-а-126/2010, зобов'язано УПФУ в Гайворонському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, інваліду 3 групи, з 01.10.2008 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням положень ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

13.12.2012 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 2-а-126/2010 про виконання УПФУ в Гайворонському районі постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року по справі № 2-а-126/2010.

Встановлено, що Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області виконавчий лист № 2-а-126/2010 передано до Головного управління ДКС України у Кіровоградській області на підставі акта приймання-передання судових рішень, щодо першої черги погашення заборгованості від 10.04.2015 року, що підтверджується повідомленням Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 14.04.2015 року № 1067/01.1/03.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до ДКС України 01.11.2016 року з інформаційним запитом, на який листом від 10.11.2016 року за № 5-14/1603-/8861 надано відповідь, з якої вбачається, що на виконанні у казначейства знаходиться рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року по справі № 2-а-126/2010 про стягнення коштів, казначейство не відмовляється від виконання рішення та прикладає зусиль щодо його виконання. Казначейством здійснюються заходи щодо прискорення перерахування на користь ОСОБА_1 кошів, приблизна дата перерахування коштів залежить від видатків, затверджених у Законі України про державний бюджет на відповідний рік.

Встановлено, що ДКС України регулярно вживає заходи щодо виплати особам належних за судовими рішеннями коштів, а саме, ДКС України щорічно зверталось до Міністерства фінансів України з запитом щодо проекту державного бюджету на 2016 рік та прогнозу державного бюджету на 2017-2018 роки, де пропонувало у видатках закласти необхідні кошти для виплати особам коштів.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення БК України, установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до п. 3, п. 4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Органи Казначейства: 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання; 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку; 3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що ДКС України разом як і територіальні органи казначейства не відмовляється виконувати рішення судів щодо стягнення коштів, зокрема ДКС України не відмовляється від виконання рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року по справі № 2-а-126/2010. Законодавством передбачено виконання судових рішень за рахунок коштів державного бюджету за черговістю надходження таких рішень, в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Враховуючи, що на виконання до казначейства виконавчий лист ОСОБА_1 надійшов 10.04.2015 року, наразі органами казначейства, відповідно до наданої суду інформації, виконуються рішення судів подані протягом липня 2013 року, тобто існує передбачена черговість виконання, і рішення суду, що надійшли у 2015 році до виконання, неможливо виконати з порушенням черговості раніше.

Існування черговості щодо виконання рішень суду також передбачене Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», також передбачено, що заборгованість погашається за наявності бюджетних асигнувань.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Аналізуючи вказану норму Закону, колегія суддів звертає увагу на те, що компенсація виплачується за умови несвоєчасного виконання судового рішення та може бути здійснена при виплаті коштів, згідно судового рішення.

Таким чином, у діях ДКС України щодо виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2010 року по справі № 2-а-126/2010 відсутня протиправність, доведено вживання заходів щодо виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 183-2 КАС України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2016 року по справі № 385/1552/16-а (2-а/385/67/16) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий