Справа № 817/225/17
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

817/225/17

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

15 лютого 2017 року

Р і в н е

№817/225/17

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Сало А.Б., розглянувши позовну заяву

Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі

до

Відкритого акціонерного товариства "Острозька меблева фабрика"

про стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства “Острозька меблева фабрика” про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пільгових пенсій.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду справи.

Завдання адміністративного судочинства у цих справах досягається шляхом превентивного контролю суду за правомірністю рішень чи дій суб'єкта владних повноважень, які потенційно можуть призвести до порушення прав приватних осіб.

Відповідно ж до ч.3 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єкти владних повноважень мають право на звернення до адміністративного суду виключно у випадках передбачених Конституцією та законами України.

На підставі наведеного, суд звертає увагу на те, що суб'єкт владних повноважень, враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України та положення ст. 19 Конституції України, звертається до суду не за захистом своїх порушених прав чи інтересів, а тому, що законом передбачений такий спосіб здійснення його повноважень.

Вказані висновки суду в повній мірі кореспондуються з вимогами п.8 ч.1 ст.3 КАС України, відповідно до якої позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

А тому, для обґрунтування права на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом суб’єкт владних повноважень зобов’язаний послатися на спеціальне положення відповідного закону, яке уповноважує його звертатися до суду з таким позовом.

Станом на час звернення позивача, який є суб’єктом владних повноважень, до суду із вказаним позовом ані Законом №1058-IV “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, ані Законом №400/97-ВР “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” не визначено право Пенсійного фонду України звертатись до суду з позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Положення ст. 12 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на яке посилається позивач у своєму адміністративному позові, теж не визначає права Пенсійного фонду звертатись до суду з позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача заявлені поза межами наданих йому повноважень.

Водночас, право звернення до адміністративного суду з позовом є по своїй суті правом особи на здійснення свого адміністративного процесуального права – адміністративно-процесуальною дієздатністю.

За таких обставин, суд приходить до висновку що з вказаним позовом до суду звернулась особа не наділена відповідними повноваженнями – тобто позбавлена адміністративно-процесуальної дієздатності в розумінні вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

З огляду на наведене дана позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись пунктом 3 частини 3 статті 108, 165 КАС України, суддя, –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі до Відкритого акціонерного товариства "Острозька меблева фабрика" про стягнення витрат повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Сало А.Б.