Справа № 161/9730/16-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9730/16-а
Провадження № 2-а/161/265/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції в особі командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька Щолокової Ю.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції в особі командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька Щолокової Ю.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В обгрунтування заявленого позову посилається на те, що 18 липня 2016 року у м. Луцьку командир роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України лейтенант поліції Щолокова Ю.В. винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП.

При прийняті оскаржуваної постанови відповідач виходив с того, що 18 липня 2016 року у м. Луцьку о 02 год. 30 хв. по вул. Рівненській, 157, ОСОБА_2, водій ГУ НП у Волинській області керував транспортним засобом автомобілем «VolkswagenPassat » н/з НОМЕР_1, без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. ст.126 КУпАП.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню судом, з наступних підстав:

Вказаного правопорушення ОСОБА_2 не вчиняв, оскільки транспортним засобом на час перевірки документів не керував, про що неодноразово заявляв командиру роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП?Національної поліції України лейтенанту поліції ІЦолоковій Ю.В., яка винесла протиправну постанову про адміністративне правопорушення.

Обґрунтування:

17 липня 2016 року ОСОБА_2 перебуваючи за кермом службового автомобіля «VolkswagenPassat» н/з НОМЕР_1 приблизно о 22 год. заїхав на АЗС «Аmіс», що знаходиться у м. Луцьку по вул. Рівненській, 157. Причиною зупинки на АЗС «Аmіс» ОСОБА_2 службового автомобіля «VolkswagenPassat» н/з НОМЕР_1, який належить ГУ НП у Волинській області, стала неполадка в системі електрообладнання автомобіля, почала спрацьовувати сигналізація і в салоні автомобіля з'явився запах горілої електропроводки. Через це ОСОБА_2 вимушений був зупинитись на АЗС та зателефонувати в підрозділ автотранспортного господарства (АТГ) ГУ НП у Волинській області черговому механіку - ОСОБА_5, який мав приїхати на АЗС по вул. Рівненський, 157, оглянути автомобіль та доставити його в гараж АТГ для ремонту.

Зупинивши автомобіль неподалік від будівлі де знаходиться «міні маркет» та оператор АЗС, ОСОБА_2 вийшов з транспортного засобу неподалік від якого перебувало четверо осіб, дві жінки та два чоловіка. З однією із жінок у ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, який переріс у суперечку на підвищених тонах, згодом до них приєднались і інші присутні. В ході конфлікту уникаючи його продовження ОСОБА_2 сів за кермо службового автомобіля і виїхав з території АЗС на прилеглу територію, на який знаходиться автосалон «Мерседес» по вул. Рівненській.

За цей час ОСОБА_2 здзвонився із своїми товаришами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і домовився про зустріч в барі «Апетит», що знаходиться поряд з АЗС «Аmіс» оскільки йому необхідно було дочекатись механіка з АТГ ГУ НП у Волинській області. Після конфлікту, що відбувся у ОСОБА_2 з невідомими йому особами, ОСОБА_2 вирішив зустрітись з друзями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та піти в бар але зайти у середину через те, що знов зустрівся з учасниками попереднього конфлікту і він так і не зміг, оскільки конфлікт мав продовження та тривав близько 30 хв.

За цей час хтось із учасників події викликав поліцію яка прибула біля 23 год. 00 хв. і почала встановлювати учасників конфлікту. В подальшому учасники конфлікту повідомили поліцейським про те, що ОСОБА_2 приїхав на АЗС автомобілем автомобіля «VolkswagenPassat » н/з НОМЕР_1 і командир роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України лейтенант поліції Щолокова Ю.В. почала перевіряти у нього документи на службовий автомобіль VolkswagenPassat.

Оскільки ОСОБА_2 не мав наміру в подальшому використовувати даний транспортний засіб, не був зупинений під час дорожнього руху працівниками поліції, правила дорожнього руху не порушував то на вимогу поліцейського повідомив, що даний транспортний засіб належить ГУ НП у Волинській області, автомобіль перебуває у технічно нестравному стані і за ним має прибути представник АТГ для подальшого його транспортування в ГУ НП у Волинській області, який наддасть відповідні документи та пояснення.

Не зважаючи на це командир роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України лейтенант поліції Щолокова Ю.В. 18 липня 2016 року о 02 год. 35 хв. винесла постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР передбачених п.2.1 та наклала на нього адміністративний штраф у розмірі 425 грн. за порушення передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП.

Протиправність дій Відповідача також полягає у наступному:

Протокол від 18.07.2016 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_2, не зважаючи на його оспорювання, складений не був, постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення всупереч вимогам чинного законодавства на місті вчинення правопорушення, ОСОБА_2 вручена не була із правами передбаченими адміністративним законодавством, командир роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України лейтенант поліції Щолокова Ю.В., «правопорушника» не ознайомила.

З метою захисту своїх законних» прав та інтересів ОСОБА_2 вимушений був звертатись до керівника УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції лейтенанта поліції Вовченка С.А. з заявою у якій просив надати йому копію протоколу та постанови на підставі яких на нього було накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Просить суд визнати протиправними дії командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Щолокової Ю.В. щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18 липня 2016 року винесену командиром роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Щолокової Ю.В. про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен та закрити провадження в адміністративній справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов, при цьому надати пояснення в обґрунтування заявленого позову надати не зміг, в подальшому в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у заяві також не вказав причин неможливості прибути на судове засідання. Свої позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень - Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 91), представник Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв,, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Суб'єкт владних повноважень - командир роти №2 батальйону УПП м. Луцька Щолокова Ю.В. в судовому засіданні заявлений позов не визнала з підстав викладених в письмових запереченнях. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги не визнає.

Ухвалою суду від 27 січня 2017 року задоволено заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні вважав, що заявлений позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції України в особі командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька Щолокової Ю.В. про скасування постанови не підлягає до задоволення. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує проти заявлених вимог.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Щодо позову заявленого до Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції України то він не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено і це вбачається із змісту самої позовної заяви, що сторона позивача вважає протиправними дії саме не відповідача - Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції, якого залучено до участі у справі позивачем та вказано відповідачем у позовній заяві. А безпосередньо командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолокової) Ю.В.

Відповідно до пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами даної норми права чітко визначено хто є суб'єктом владних повноважень.

При цьому Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції в особі конкретно визначеної особи - командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолокової) Ю.В. не може бути відповідачем по справі.

Судом при розгляді справи встановлено, що стороною позивача на засадах змагальності сторін суду не доведено та не надано доказів, у відповідності до вище зазначених норм права, щодо порушення його прав та законних інтересів з боку Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції України.

Так як стороною позивача до позовної заяви додано лише копію неякісної постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 9), яку не можливо прочитати, що в свою чергу знижує ефективність її сприйняття, не дозволяє правильно усвідомити та зрозуміти.

Також до позовної заяви додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 (а.с. 10). Будь-яких інших доказів на підтвердження заявленого позову стороною позивача не долучено.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною позивача на засадах змагальності сторін суду не доведено належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами та не надано таких доказів взагалі, які підтверджують обґрунтованість заявленого позову щодо порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2 безпосередньо Управлінням патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції України при винесенні оскаржуваної постанови. Так як Управлінням патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції України, як юридичною особою і суб'єктом владних повноважень, взагалі не вчинялися будь-які дії у відношенні ОСОБА_2, а також оскаржувана постанова не виносилась особисто Управлінням патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову до Управлінням патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції України.

Щодо позовної вимоги сторони позивача - визнати протиправними дії командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолокової) Ю.В. щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень, за ч. 1 ст. 126 КУпАП то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено тавбачається із змісту позовної заяви, що протиправність дій Відповідача полягає у тому, що протокол від 18.07.2016 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_2, не зважаючи на його оспорювання, складений не був, постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення всупереч вимогам чинного законодавства на місті вчинення правопорушення, ОСОБА_2 вручена не була із правами передбаченими адміністративним законодавством, командир роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Щолокова Ю.В., «правопорушника» не ознайомила.

При цьому дане твердження сторони позивача судом не приймається до уваги. Так як позовна вимога сторони позивача викладена наступним чином - визнати протиправними дії командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Щолокової Ю.В. щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні позивачем взагалі не вказано, які саме протиправні дії командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолокової) Ю.В. було вчинено при накладенні на ОСОБА_2 саме адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до пунктів 5 та 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 5 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта і сьома статті 121, частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162 - 162-3, 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9, 173 - 173-2, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 196, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20).

Із змісту вказаних норм права та у їх сукупності вбачається, що командир роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолокова) Ю.В. наділена правом накладати адміністративні стягнення у вигляді адміністративного штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Судом встановлено і це підтверджується відеоматеріалом наданим командиром роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолоковою) Ю.В., з якого вбачається, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач взагалі не оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається.

Окрім того положеннями ст. 255 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не передбачено складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною позивача заявлено вимогу про визнання протиправним дій командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолокової Ю.В.) щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень, за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому стороною позивача на засадах змагальності сторін суду не доведено в чому полягає саме протиправність дій, які норми права порушено саме при накладенні штрафу. Оскільки справа про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП розглянута посадовою особою, яка уповноважена КУпАП розглядати справи про вчинення адміністративних правопорушень, є суб'єктом владних повноважень, справа розглянута в межах наданих повноважень, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності та керуючись законом і правосвідомістю. Справа про адміністративне правопорушення розглянута в строк, розглянувши справу винесла оскаржувану постанову, адміністративне стягнення накладено в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП та під час виконання службових обов'язків. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним дій командира роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолокової Ю.В.) щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо позовної вимоги сторони позивача скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18 липня 2016 року винесену командиром роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Щолокової Ю.В. про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен та закрити провадження в адміністративній справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом при розгляді справи встановлено, що 18.07.2016 року в м. Луцьку на вулиці Рівненській, №157, командиром роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолоковою) Ю.В. було винесено постанову серії ПС2 № 844826 (а.с. 9).

Судом встановлено і це вбачається із змісту самої постанови, що вона винесена посадовою особою органу Національної поліції про притягнення ОСОБА_2, як водія автомобіля за порушення правил дорожнього руху.

У відповідності до вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено і це вбачається із змісту оскаржуваної постанови, що вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містять всі дані, як того вимагається даною нормою права.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що постанова серії ПС2 № 844826 від 18.07.2016 року, яка винесена командиром роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП Національної поліції України Гірдвіліс (Щолоковою) Ю.В., як посадовою особою Національної поліції у відповідності до вимог КУпАП та суб'єктом владних повноважень у відповідності до пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова за формою і своїм змістом відповідає вимогам ст. 283 цього Кодексу. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної позовної вимоги.

Водночас, щодо вимоги сторони позивача про закриття провадження у справі за відсутності події адміністративного правопорушення то суд зауважує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) суб'єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ст. 126 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності..

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

При цьому судом не приймаються доводи сторони позивача, на які вона посилається, як на підставу свого адміністративного позову та протиправності оскаржуваної постанови, що викладені в самому позові. Оскільки вони не підтверджуються доказами,суперечать положенням КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» та не підтверджують незаконність оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 213, 222, 245, 246, 255, 258, 283 КУпАП, ст.ст. 158-164, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Луцьку ДПП Національної поліції в особі командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька Гірдвіліс (Щолокової) Ю.В., третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко