Справа № 813/4370/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року №813/4370/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олійника Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування результатів, наказу від 20.10.2016 року №308 о/с в частині звільнення зі служби, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2016 року на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування результатів атестування, наказу від 20.10.2016 року №308 о/с в частині звільнення зі служби, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що атестування щодо позивача проведено безпідставно, з порушеннями процедури проведення атестування, неврахуванням позитивних характеристик особи поліцейського, необґрунтованістю рішення Атестаційної комісії №14, утвореної ГУНП у Львівській області, про службову невідповідність позивача та визнання його таким, що підлягає звільненню зі служби в поліції.

Ухвалами судді Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 року в адміністративній справі було відкрито провадження, закінчено підготовче провадження й призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 25.01.2017 року було визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з означеним позовом, а представнику відповідача відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач заперечень на позов чи пояснень по суті заявлених вимог до суду не надав, явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив, про причини такої суд не повідомив.

За наведених обставин, суд на підставі ч.4 ст.128 КАС України, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

У судових засіданнях позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просили суд позов задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач з 10.01.2011 року по 06.11.2015 року проходив службу в ОВС України. Згідно наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 07.11.2015 року №16 о/с, позивач прийнятий на службу до Національної поліції України, а з 01.02.2016 року - призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.

Як стверджується матеріалами справи, Атестаційною комісією №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області було проведено стосовно позивача атестування та складено атестаційний лист, в якому за результатами атестування зазначено про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та рекомендації щодо звільнення із служби в поліції через службову невідповідність.

Загалом, з атестаційного листа вбачається, що старший сержант поліції ОСОБА_1 під час проходження служби в органах внутрішніх справ зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований, добросовісний та виконавчий працівник; нормативні акти, накази та інструкції, що регламентують діяльність поліції знає й правильно застосовує у своїй діяльності; за складом характеру наполегливий у досягненні поставленої мети, користується авторитетом серед особового складу, уміє будувати стосунки з громадянами та колегами по службі; добре володіє табельною зброєю, фізично розвинений, у стройовому відношенні підтягнутий, володіє, зокрема, прийомами рукопашного бою та активної оборони. Висновок прямого керівника - «Займаній посаді відповідає». Результати тестування: «загальні навички - 22», «професійні навички - 19». За висновком Атестаційної комісії ОСОБА_1 - «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби в поліції через службову невідповідність».

20 вересня 2016 року Атестаційною комісією №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області було прийнято рішення, затверджене протоколом ОП №15.00036097.0090495, про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає через службову невідповідність, підлягає звільненню зі служби в поліції.

У подальшому, наказом Головного управління Національної поліції України у Львівській області №308 о/с від 20.10.2016 року «По особового складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), з 20.10.2016 року.

Не погодившись з таким рішенням (висновком) Атестаційної комісії №14, наказом про звільнення з цих підстав, та вважаючи їх такими, що порушують його права й законні інтереси, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІІІ визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п.п.9, 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як визначено пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 2011 року. Матеріалами справи підтверджено, що позивач прийнятий на службу в поліцію на підставі наказу від 07.11.2015 року.

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Згідно з приписами ст.58 цього ж Закону, призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», шляхом видання наказу про призначення за його згодою, він вважається (відповідно до статті 58 цього Закону) призначеним безстроково за умови успішного виконання службових обов'язків.

Вирішуючи питання щодо правомірності рішення Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області, оформленого протоколом від 20.09.2016 року, та оскаржуваного наказу №308 о/с від 20.10.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», суд виходить з такого.

Відносно позивача було складено атестаційний лист 05.09.2016 року та інформаційну довідку, в яких зазначено, що позивач службу в органах внутрішніх справ проходив з 2011 року, в органах поліції працює з листопада 2015 року. За період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендував себе позитивно. У розділі ІІІ атестаційного листа «Результати тестування» зазначено «загальні навички - 22, професійні навички - 19».

Протокол від 20.09.2016 року ОП №15.00036097.0090495 засідання Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області, підписаний членами комісії, свідчить про те, що під час проведення атестації було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел.

В протоколі також зазначено, що членами комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою Атестаційної комісії №14 було поставлено на голосування рішення: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. За результатами голосування «за» - 4, «проти» - 0.

Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа позивача.

Розділом ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з п.11 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. Тому саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому, за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції, керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1)ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2)проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3)вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4)на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1)результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2)дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3)прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4)володіння іноземними мовами; 5)культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6)стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7)основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8)інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9)результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1)займаній посаді відповідає; 2)займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3)займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4)займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Суд, дослідивши атестаційний лист позивача, встановив, що останній за період служби в органах міліції та органах поліції зарекомендував себе з позитивної сторони.

Окрім того, згідно з пунктом 10 Розділу ІV Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

З атестаційного листа позивача вбачається, що він за результатами тестування отримав 19 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест); 22 бали за тестом на загальні здібності та навички, загалом 41 бал.

Пунктом 16 розділу ІV Інструкції визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1)повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2)показники службової діяльності; 3)рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4)оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5)наявність заохочень; 6)наявність дисциплінарних стягнень; 7)результати тестування; 8)результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно з пунктом 15 розділу ІV Інструкції, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1)займаній посаді відповідає; 2)займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3)займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4)займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

У відповідності до пунктів 20-23 розділу ІV Інструкції, усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

У той же час, копії документів стосовно позивача, які були предметом дослідження атестаційної комісії, досліджені також судом. Вказані документи не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, а навпаки, він характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

Суд вважає, що у рішенні атестаційної комісії щодо атестації позивача відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого рішення, не зазначено обставини, на підставі яких приймалось рішення. Так, в атестаційному листі і інших поданих документах, що були предметом дослідження комісії, відсутні відомості щодо неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків.

В порушення вимог п.п.8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції, у рішенні атестаційної комісії не вказано, з яких підстав комісією не було взято до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним п.16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1 Одночасно суд наголошує, що результат професійного тестування позивача та результат тестування на загальні здібності та навички не може бути достатньою і беззаперечною підставою для висновку про не відповідність позивача займаній посаді та його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Тож, суд приходить до переконання, що з наведених підстав висновок Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо ОСОБА_1 «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» є необґрунтованим та не може бути покладений в основу прийняття відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції.

Крім того, суд враховує, що пункт 5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

При цьому, матеріалами справи не підтверджено висновки й доводи атестаційної комісії, що позивач не відповідає займаній посаді, оскільки судом було встановлено, що під час проведення атестування відносно ОСОБА_1 членами атестаційної комісії не дотримано принципів об'єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції і рішення прийнято без врахування визначених Інструкцією критеріїв, об'єктивних обставин, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів у роботі.

Крім того, стосовно правових підстав проведення атестації позивача, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, частина перша статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з ч.2 ст.57 цього ж Закону, атестування поліцейських проводиться:

1)при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2)для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3)для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465, зокрема її п.3 розділу І.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина 4 ст.57 цього ж Закону передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Відповідно до п.п.2 п.1 розділу IV Інструкції, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Загалом, позиція відповідача зводиться до того, що атестування позивача проведено в порядку атестації усіх поліцейських Національної поліції України з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Проте, такі підстави для призначення атестування суд відхиляє, оскільки мета атестування, закріплена у частині першій вищезазначеної статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Закон України «Про Національну поліцію» не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених ч.2 ст.57 цього Закону.

Водночас, на переконання суду, закріплену у ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» мету атестування відповідач необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з метою визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області, оформленого протоколом ОП №15.00036097.0090495 від 20.09.2016 року та наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській області №308 о/с від 20.10.2016 року в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, оскільки такі не відповідають критеріям, встановленим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що судом встановлено протиправність звільнення позивача зі служби в поліції, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, з 20.10.2016 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за увесь час вимушеного прогулу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6 Розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України №260 від 06.04.2016 року, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Для обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (надалі - Порядок №100). У відповідності до абз.3 п.2 даного Порядку, збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п.5 розд. ІV Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до п.8 цього Порядку, визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Відповідно до оскаржуваного наказу, позивача було звільнено із служби в поліції 20.10.2016 року.

В матеріалах справи міститься довідка №25/75 від 20.01.2017 року про грошове забезпечення позивача за серпень-вересень 2016 року, відповідно до якої, середньомісячне грошове забезпечення складає 6 393,60 грн.

Середньоденний розмір грошового забезпечення позивача складає - 104,81 грн.

Період вимушеного прогулу позивача з 20.10.2016 року по 15.02.2017 (день винесення судом рішення про поновлення позивача на посаді) складає 119 робочих днів.

Загальний розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача складає 12 472,39 грн., а саме: 119 (дні) х 104,81 грн. (розмір середньоденної заробітної плати).

Тож, всього до стягнення підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 12 472,39 грн., яке слід стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області в користь позивача.

Водночас, згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст.256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача та стягнення грошового забезпечення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, належним чином обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20.09.2016 року, викладене у протоколі ОП №15.00036097.0090495 від 20.09.2016 року, в частині визнання ОСОБА_1 таким, що займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №308 о/с від 20.10.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, з 20.10.2016 року.

Поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, з 20.10.2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20.10.2016 року по 15.02.2017 року в сумі 12 472 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 39 коп.

Постанову суду в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП та стягнення грошового забезпечення за один місяць у сумі 3 144 (три тисячі сто сорок чотири) грн. 30 коп. звернути до негайного виконання.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений 20 лютого 2017 року.