Справа № 804/6403/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 р. Справа № 804/6403/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податковою інспекцією в акті перевірки протиправно зроблено висновок про заниження акцизного податку, не врахувавши, що реалізація підакцизних товарів здійснювалась на підставі договорів купівлі-продажу для виробничого споживання у господарській діяльності покупців.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України та на підставі наказу №280 від 23.06.2016 року, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» з питань повноти декларування та сплати акцизного податку за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.
За результатами перевірки 21.07.2016 року складений акт №146/04-17-140/38873258, у висновку якого зазначено, що встановлено порушення:
- підпункту 212.1.11, пункту 212.1 статті 212, підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, підпунктів 215.3.1, 215.3., 215.3.4 пункту 215.3 статті 213 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено акцизний податок на загальну суму 1296998 грн.
Такий висновок податковим органом здійснено, у зв'язку із тим, що при проведенні перевірки встановлено реалізацію підакцизних товарів (скрапленого газу) ряду підприємств за договорами купівлі-продажу по безготівковому рахунку через стаціонарні АГЗС за допомогою талонів (відомостей, старт-карт і т.п.) на загальну сум 25939924 грн.
Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 та п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування акцизним податком є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, при цьому базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів.
Відповідно до абз. 2 п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, під реалізацією суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів розуміється продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у п.п. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.
Однією із визначних умов реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж підакцизних товарів для їх особистого некомерційного використання.
Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, "Про затвердження форми декларації акцизного податку. Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку", затвердженого наказом Мінфіну від 23.01.2015 р. № 14, в графі 4 додатку 6 до декларації акцизного податку зазначається вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торгівельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.
Положеннями п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та ст. 42 Господарського кодексу України визначено поняття "підприємництво" та "господарська діяльність".
Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Таким чином, реалізація нафтопродуктів іншим суб'єктам господарювання (юридичним особам, фізичним особам-підприємцям), створеним для заняття підприємництвом, не може вважатись особистим некомерційним використанням.
При цьому реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж товарів, зазначених у підпункті215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України (нафтопродукти, скраплений газ, речовин, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків (абзаци перший та другий п.п. 14.1.212 п.14.1 ст. 14 Кодексу).
Відповідно до ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять", роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.
Судом встановлено, що позивачем укладені договори купівлі-продажу скрапленого газу з суб'єкта господарювання поставки по яким здійснювались у 2015 році , які зазначені в акті перевірки (Т. 1, а.с. 69-73). Копії зазначених договорів долучені до матеріалів справи.
Факт укладення цих договорів та реалізації товару за цими договорами не заперечується відповідачем.
За умовами цих договорів товар поставляється на умовах самовивозу з АГЗС Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз», які містяться у додатку до договору та є невід'ємною його частиною. Розрахунок здійснюється в момент вивезення або за попередньою пердплатою. Таким чином юридичні особи зареєстровані в установленому порядку як платники ПДВ, які придбавали скраплений газ у Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» та отримували його на АГЗС, використовували його у власній господарській (комерційній) діяльності та продаж таких товарів здійснювався для їх подальшого комерційного використання. Таким чином, операції з продажу нафтопродуктів Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз», з приводу яких виник спір, через мережу АГЗС не є об'єктом оподаткування акцизним податком, передбаченим п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України, а дата їх здійснення не є датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, згідно з п. 216.9 ст. 216 Податкового кодексу України.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2016 року

Суддя О.В. Кононенко