Справа № 807/56/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

20 лютого 2017 рокум. Ужгород№ 807/56/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача - представник Печунка Віктор Омельянович;

представника відповідача - Биркович Оксана Василівна;

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс"" до Відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 20 лютого 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було складено 21 лютого 2017 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю ?Факторингова компанія ?Вектор Плюс? звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_3, якою просить суд: "1. Прийняти позовну заяву ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про скасування постанови в частині; 2. Скасувати постанову ВП № 26978256 від 17.06.2011 року, яка видана Відділом державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції в частині накладення арешту на майно, а саме: квартиру під АДРЕСА_1; 3. Витребувати у Відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції матеріали виконавчого провадження; 4. Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 1378 грн. з Державного бюджету України; 5. У разі відсутності представника Позивача справу розглядати у порядку письмового провадження".

07 лютого 2017 року, на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшли письмові заперечення від представника відповідача, відповідно до яких просить суд позовну заяву залишити без розгляду з підстав, пропуску позивачем строку звернення до суду.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку про необхідність залишення даного адміністративного позову без розгляду з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ "Сведбанк" був укладений кредитний договір № 0601/0908/71-092 (а.с. 11-14).

В забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між тими ж сторонами був також укладений іпотечний договір від 19 вересня 2008 року (а.с.а.с. 15, 16).

28 листопада 2012 року між ВАТ "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого ВАТ "Сведбанк" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, утому числі третьої особи, відступило позивачу (а.с.а.с. 17-21).

Також 28 листопада 2012 року між ВАТ "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами (а.с.а.с. 22-23).

Позивач зазначає, що саме 10 листопада 2016 року йому при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 19 серпня 2008 року накладено арешт а саме: - постанова ВП № 26978256 відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції від 17 червня 2011 року, а тому ним не пропущено встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 січня 1975 року (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним. Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" 19 червня 2001 року (Kreuz v. Poland) (заява N 28249/95), "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Таким чином право особи на звернення до суду не є необмеженим.

Відповідно до статті 99 частини 1 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 99 частини 2 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином у даному випадку для звернення до суду із позовною заявою законодавцем встановлений шестимісячний строк і такий обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає позивач (про що вказував суд вище) 28 листопада 2012 року між ВАТ "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого ВАТ "Сведбанк" свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору відступило позивачу.

Спірна постанова ВП № 26978256 прийнята 17 червня 2011 року, тобто ще за один рік і 5 місяців до укладеного договору факторингу. Позивач також зазначає, що про існування вказаної постанови йому стало відомо лише 10 листопада 2016 року - після звернення до нотаріуса.

Суд вважає, що можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у позивача з'явилася після того, як 28 листопада 2012 року між ВАТ "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс"укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого ВАТ "Сведбанк" свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору відступило позивачу. Однак позивачем була проявлена тривала бездіяльність. Об'єктивних перешкод щодо можливості виявлення можливих порушень своїх прав та інтересів у позивача не було. Це підтверджується й тим, що позивачем без будь-яких перешкод була отримана відповідна інформація при зверненні до нотаріуса.

Таким чином суд вважає, що позивачем допущено пасивну поведінку, яка проявилася в тому, що тривалий час, зокрема з листопада 2012 року по 24 грудня 2016 року останній не цікавився станом справ, що пов'язані з захистом його можливих порушених прав чи інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до статті 155 частини 1 пункту 9 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За наведених обставин позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс"" до Відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови в частині - необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99,100, 155, 160 частинами 3 та 7, 165, КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс"" до Відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови в частині - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також постановлення ухвали в письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених статтею 167 частиною 4 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко