Справа № 820/5952/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 лютого 2017 р. № 820/5952/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участі секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області , третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області,
про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд скасувати рішення ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, викладене в формі висновку від 22.07.2007 р. про скасування дозволу на імміграцію в України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у жовтні 2016 р. вона звернулася до ГУ ДМС України в Харківській області із заявою щодо обміну посвідки на постійне місце проживання. Листом від 21.10.2016 р. ГУ ДМС України в Харківській області повідомило позивача, що 22.07.2007 р. рішенням ВГІРФО ГУМВС України в Херсонській області було скасовано посвідку на постійне проживання в Україні громадянину СРВ ОСОБА_1. Даний висновок, на думку позивача, не містить підстав для скасування посвідки, а тому є незаконним та необґрунтованим. Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд його задовольнити.

Відповідач, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, позов не визнав, надав свої письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначено, що спірне рішення у формі висновку відповідає вимогам закону, прийняте у межах компетенції та за наявності передбачених підстав, а саме у зв'язку із тим, що позивача було документовано посвідкою вже після закінчення терміну її оформлення для осіб, які прибули в Україну до 1998 року.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Як встановлено судом, позивач, громадянка В'єтнаму ОСОБА_1, прибув в Україну у 1991 р. з метою навчання та роботи і залишалася проживати в Україні.

14.09.2004 р. керівництвом ВГІРФО ГУ МВС України в Херсонській області позивача було документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 з терміном дії "безстроково".

Однак, 22.07.2007 року Управлінням ДМС України в Херсонській області складено спірний висновок, яким постановлено скасувати громадянці В'єтнаму ОСОБА_1 дозвіл на імміграцію та вилучити посвідку на постійне проживання на території України для анулванню.

Юридичною підставою для прийняття спірного висновку відповідачем визначено положення п. 6 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", а фактичним мотивом зазначено те, що позивача вперше було документовано посвідкою після закінчення встановленого терміну її оформлення.

При цьому, доказів вручення або надіслання позивачу копії вказаного вище висновку відповідачем суду не надані, а судом на виконання приписів ст. 11 КАС України таких доказів не встановлено.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення суд зазначає, що статтею 19 Конституції України на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладений обов'язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Стаття 26 Конституції України гарантує, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов'язки, що і громадяни України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію".

Так, відповідно до ст. 1 вищенаведеного Закону, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; імміграційна віза позначка у паспортному документі, що засвідчує право іноземця чи особи без громадянства на в'їзд в Україну для постійного проживання.

Відповідно абз.4 п.4 Прикінцевих Положень Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 року, вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію", посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Стаття 12 Закону України "Про імміграцію" передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1983 від 26.12.2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію".

Суд звертає увагу на те, що при наданні позивачу посвідки на постійне проживання в Україні Відділ УГІРФО ГУМВС України в Херсонській області проводив перевірку підстав залишення на постійне проживання в Україні позивача, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну не виявив та надав позивачу посвідку на постійне проживання в Україні як то передбачено Законом № 2491-ІІІ.

Разом з тим, цією ж нормою Закону Управління ДМС України в Херсонській області обґрунтовує прийняття протилежного рішення - Висновку про скасування дозволу на імміграцію в Україну гр. СРВ ОСОБА_1.

Відповідачем не надано, а судом не встановлено, що за визначений проміжок часу з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтуване скасування дозволу на імміграцію.

Отже, з'ясувавши обставини спірних правовідносин і перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що суб'єктом владних повноважень не наведено жодних правових підстав, з якими законодавцем визначено перелік законних підстав для прийняття рішення про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1.

Юридична обставина, з якою закон пов'язує виникнення певних прав особи, зворотної дії не має. Фактична підстава, на яку посилається відповідач, мала існувати на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію позивача та видачу посвідки.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Проте, доказів отримання позивачем посвідки на постійне проживання у не передбаченому законом порядку відповідач суду не надав.

За таких обставин, висновок ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 22.07.2007 р., підлягає скасуванню.

Отже, оскільки судовим розглядом встановлений факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити у повному обсязі, адже обґрунтованість заявлених вимог підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів отримання позивачем спірного висновку ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 22.07.2007 р. у встановлений законодавством термін, суд не знаходить підстав для застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 128, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, викладене в формі висновку від 22.07.2007 р. про скасування дозволу на імміграцію в України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 20 лютого 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.