Справа № 368/1712/16-а
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1712/16-а
Провадження № 2-а/368/16/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2017 Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Широкоступ К.М.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання неправомірними дій, постанови в справі про адміністративне правопорушення та їх скасування, суд, -

В С Т А Н О В И В :

26.12.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання неправомірними дій, постанови в справі про адміністративне правопорушення та їх скасування, в якій позивач просив суд винести судове рішення у формі постанови, якою:

- визнати незаконними дії начальника СРПП Кагарлицького ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126, ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №29 7501 від 22.10.2016 р. та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297502 від 22.10.2016 р. визнати незаконною та скасувати.

Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрукнтовує настуним.

16.12.2016 року він отримав листа з Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби з двома постановами про відкриття виконавчого провадження №53081360 та №53081150, з яких він дізнався, що має сплатити штраф 425грн. у подвоєному розмірі за постановою начальника СРПП Кагарлицького ВП ОСОБА_2 серії БР №297501 від 22.10.2016 року та другий штраф 425грн. у подвоєному розмірі за постановою начальника СРПП Кагарлицького ВП ОСОБА_2 серії БР №297502 від 22.10.20Іброку як стягнення за вчинені мною адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП.

Він був здивований таким повідомленням, оскільки 22.10.2016 року приблизно о 21 - ій годині він мав справу з працівниками поліції Кагарлицького ВП, але тоді на нього було складено лише протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння і дана справа в даний момент перебуває на розгляді в Кагарлицькому районному суді.

Однак, таких протоколів за ст.126 КУпАП на нього тоді не складали, поштою він повідомлень з цього приводу не отримував, тому відразу 20.12.2016 звернувся до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби, де йому надали копії складених на нього протоколів та постанови, в яких дійсно відсутні його підписи та пояснення і будь-які відмітки з приводу його відмови, як це передбачено чинним Законодавством.

Він вважає, що Відповідач, не дотримуючись Конституції України та ігноруючи вимоги законодавства України, грубо порушив його права, які повинні бути поновлені шляхом скасування зазначених постанов з таких підстав:

Забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні в даний час покладається на відповідний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Таким підрозділом є патрульна служба, до основних завдань якої відносяться:

регулювання дорожнього руху та нагляд за дотриманням правил дорожнього руху; забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, регулювання дорожнього руху, забезпечення організації руху транспортних засобів і пішоходів при аварійно-рятувальних роботах та в місцях проведення масових заходів. Проведення відповідних заходів щодо виявлення та запобігання дорожньо-транспортних пригод; пошук викрадених автомобілів або інших транспортних засобів, а також зниклих з місця відповідних заходів для забезпечення евакуації людей та надання першої медичної допомоги. Сприяння в транспортуванні транспортних засобів та охороні майна, що залишилося без нагляду.

Одним з основних напрямів діяльності патрульної служби у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є адміністративно-юрисдикційна діяльність, тобто здійснення заходів із виявлення та фіксації фактів порушень правил дорожнього руху, притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності.

Під час виконання покладених завдань, дії патрульного поліцейського регламентуються в першу чергу Конституцією України, Законом України «Про поліцію», КУпАП.

Відповідно до КУпАП патрульна служба поліції наділена повноваженнями щодо складання протоколів у справах про наступні адміністративні правопорушення, які передбачені статтями 121, 121-2, 122, 122-2, 122-4, 122-5, 123, 124, 124-1, 126, 127, 127-1, 128, 128-1, 129, 130, 132-1, 133, 133-1, 139, 140 КУпАП та основним повсякденним документом, яким керується поліцейський у своїй роботі є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2016року.

Однак, проаналізувавши отримані ним від Кагарлицького районного ВДВС копії постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297501 від 22.10.2016 р. та серії БР №297502 від 22.10.2016 р., а також копії протоколів про адміністративне правопорушення серії АП1 №593658 від 22.10.2016, серії АП1 №593657 від 22.10.2016, він з»ясував, що вони зовсім не відповідають вимогам зазначених нормативних актів і ось чому:

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник патрульної служби відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Однак, копії протоколів йому не вручалися і залишилися біля оригіналів, його права йому ніхто не роз»яснював.

Відповідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Але у складених на нього протоколах серії БР №297501 від 22.10.2016 та серія БР №297502 від 22.10.2016 не вказано конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення, невірно вказано марку автомобіля, що не тільки не відповідає вимогам чинного законодавства, а й підтверджує, що дані документи є підробними.

Відповідно ст. 283 КУпАП "Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), але у винесених Відповідачем Постановах про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі також не вказано конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, невірно вказано марку автомобіля.

Отже, Відповідач не зміг навіть вказати біля якого будинку по вул.Незалежності зупинив його без посвідчення водія та страхового полісу. Таким чином, його твердження про порушення ним вимог ч. 1 ст.126 КУгіАП, є лише його суб'єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 265-2 КУпАП за наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтею 132-1 КУпАП, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, його автомобіль, на якому він сидів на пасажирському сидінні, коли до нього під»їхав Відповідач, ніхто не затримав, документів на нього не попросив і протоколів жодних не складалось. Відповідно до п.2 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2016 року постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4. Загальних положень вищезазначеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Але, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених декікома статтями КУпАП, в тому числі і всіма частинами ст.126 цього кодексу.

Згідно п.2 розділу II даної Інструкції протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до п.5, 6 розділу III Інструкції Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або вис лається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Постанова набирає законної сши після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Як видно з отриманих ним копії, всі ці вимоги Відповідачем не виконалися, отже складаючи оскаржувані документи Відповідач грубо порушив вимоги КУпАП, оскільки відповідно до ст. 245 цього кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Така правова позиція неодноразово застосовувалась у судовій практиці. Так, у постанові від 2 листопада 2015 року по справі №754/13391/15-а щодо оскарження постанови інспектора Патрульної служби батальйону ОСОБА_4 про притягнення водія до адміністративної відповідальності, суддею Деснянського р-го суду м. Києва Таран Н.Г. було зазначено таке: «В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості».

Враховуючи вищевикладено, звичайно, що він не міг отримати протоколи про адміністративні правопорушення та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як протоколи і постанови складалися не на місці скоєння правопорушення і не в його присутності.

Тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297501 від 22.10.2016 р. та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297502 від 22.10.2016 р., винесені начальником СРПП Кагарлицького ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_2, він змушений оскаржувати в Кагарлицькому районному суді.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорооіснього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У зв»язку з тим, що відповідач не вручав йому копії постанов серії БР №297501, серії БР №297501 від 22.10.20Іброку у справах про адміністративне правопорушення, та не направляв їх поштою, що видно з копій постанов, він дізнався про їх існування лише 16 грудня 2016 року, коли отримав листа з Кагарлицького районного ВДВС та лише 20 грудня 20Іброку отримав копії даних постанов. Отже, він вважає, що строки оскарження не пропустив, оскільки на конверті, в якому він отримав копії постанов про відкриття виконавчих проваджень стоїть поштовий штемпель з датою відправлення 15.12.2016 року.

Оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачено ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому скарга на постанову поліцейського подається у формі адміністративного позову, оскільки, відповідно до ст.104 КАСУ іншого способу звернення до адміністративного суду, окрім зазначеного, не передбачено.

Таким чином, відповідно до статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами встановлений інший строк для звернення до адміністративного суд у, а саме - шестимісячний термін, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, строки звернення по КАСУ він також не порушив.

Відповідно до ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

26.12.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 15 - 1 ЦПК України для слухання даного адміністративного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

30.12.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст. 107 КАС України винесено ухвалу про відкриття провадження та призначено справу до розгляду.

В судове засідання, яке відбулося 03.02.2017 року, позивач ОСОБА_1 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд слухати справу без його участі, вимоги, викладені в адміністративній позовній заяві, підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 03.02.2017 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла його письмова заява, в якій він просить суд слухати справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення судового рішення у виді постанови, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2016 року позивач ОСОБА_1 отримав листа з Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби з двома постановами про відкриття виконавчого провадження №53081360 та №53081150, згідно з яких ОСОБА_1 має сплатити штраф 425 грн. у подвоєному розмірі за постановою начальника СРПП Кагарлицького ВП ОСОБА_2 серії БР №297501 від 22.10.2016 року та другий штраф 425 грн. у подвоєному розмірі за постановою начальника СРПП Кагарлицького ВП ОСОБА_2 серії БР №297502 від 22.10.2016 року, як стягнення за вчинені позивачем ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП.

Судом встановлено, що 22.10.2016 року приблизно о 21 - ій годині у відношенні ОСОБА_1 працівниками Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області складено протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, даний адміністративний матеріал перебуває на розгляді в Кагарлицькому районному суді.

Однак, судом з матеріалів справи встановлено, що 22.10.2016 року протоколів за ст.126 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 не складалися.

Позивач ОСОБА_1, як сторона виконавчого провадження, яке заведено на підставі постанов працівника поліції про стягнення штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, звернувся до ДВС Кагарлицького РУЮ, де лише там отримав копії складених на нього протоколів про адміністративне правопорушення, та постанови, в яких дійсно відсутні підписи позивача та пояснення і будь-які відмітки з приводу відмови позивача від підписання процесуальних документів та отриманні їх копій, як це передбачено чинним Законодавством.

Суд вважає, що при складанні оскаржуваних протоколів та постанов про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1, відповідачем ОСОБА_2 порушені Конституційні права позивача на захист, порушено норми КУпАП, що регулюють порядок складання протоколів про адміністративне правопорушення, порядок притягнення до адміністративної відповідальності, порядок винесення постанов про накладення адміністративних стягнень, порушено норми галузевого права.

Суд вважає, що права позивача ОСОБА_1 повинні бути поновлені судом шляхом винесення судового рішення у виді постанови, з огляду на наступне.

Забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні в даний час покладається на відповідний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Таким підрозділом є патрульна служба, до основних завдань якої відносяться:

- регулювання дорожнього руху та нагляд за дотриманням правил дорожнього руху; - забезпечення безпеки учасників дорожнього руху;

- регулювання дорожнього руху;

- забезпечення організації руху транспортних засобів і пішоходів при аварійно-рятувальних роботах та в місцях проведення масових заходів;

- проведення відповідних заходів щодо виявлення та запобігання дорожньо-транспортних пригод;

- пошук викрадених автомобілів або інших транспортних засобів, а також зниклих з місця відповідних заходів для забезпечення евакуації людей та надання першої медичної допомоги. - - сприяння в транспортуванні транспортних засобів та охороні майна, що залишилося без нагляду.

Одним з основних напрямів діяльності патрульної служби у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є адміністративно-юрисдикційна діяльність, тобто здійснення заходів із виявлення та фіксації фактів порушень правил дорожнього руху, притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності.

Під час виконання покладених завдань, дії патрульного поліцейського регламентуються нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2016року.

Відповідно до КУпАП патрульна служба поліції наділена повноваженнями щодо складання протоколів у справах про наступні адміністративні правопорушення, які передбачені статтями 121, 121-2, 122, 122-2, 122-4, 122-5, 123, 124, 124-1, 126, 127, 127-1, 128, 128-1, 129, 130, 132-1, 133, 133-1, 139, 140 КУпАП та основним повсякденним документом, яким керується поліцейський у своїй роботі є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2016року.

Суд вважає, що постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297501 від 22.10.2016 р. та серії БР №297502 від 22.10.2016 р., а також протоколи про адміністративне правопорушення серії АП1 №593658 від 22.10.2016, серії АП1 №593657 від 22.10.2016, складені та винесені відповідачем ОСОБА_2 не відповідають нормам Закону, та, відповідно, повинні бути визнані судом як незаконні, та, відповідно, скасовані з огляду на наступне.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник патрульної служби відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Однак, як встановлено судом копії протоколів позивачу ОСОБА_1 не вручалися і залишилися біля оригіналів, при цьому права, які передбачені нормами КУпАП позивачу ОСОБА_1 не роз»яснювалися.

Відповідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, у складених протоколах серії БР №297501 від 22.10.2016 та серія БР №297502 від 22.10.2016, які складені у відношенні позивача ОСОБА_1, не вказано конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення, що наперед передбачає не дійсність даних протоколів, так як з них не можливо встановити достеменно місце вчинення адміністративного правопорушення, що є одних із головних (обов»язкових) елементів складу адміністративного правопорушення, та відсутність якого виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 283 КУпАП "Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), але у винесених Відповідачем ОСОБА_2 Постановах про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі також не вказано конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, невірно вказано марку автомобіля.

Крім того, відповідно до ст. 265-2 КУпАП за наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтею 132-1 КУпАП, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено судом, автомобіль не затримувався, не транспортувався до відділку поліції, адміністративних протоколів не складалося, що є порушенням інструкції.

Так, відповідно до до п.2 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2016 року постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4. Загальних положень вищезазначеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Але, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених декікома статтями КУпАП, в тому числі і всіма частинами ст.126 КУпАП.

Згідно п.2 розділу II даної Інструкції протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до п.5, 6 розділу III Інструкції Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Як видно з матеріалів справи, вищевказані вимоги КУпАП та Інструкції відповідачем ОСОБА_2 не виконано, отже, складаючи оскаржувані процесуальні документи, ( протоколи, постанови), Відповідач ОСОБА_2 грубо порушив вимоги КУпАП, оскільки відповідно до ст. 245 цього кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не міг отримати протоколи про адміністративні правопорушення та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як у суду виникає непереборне переконання, що оскаржувані протоколи і постанови складалися не на місці скоєння правопорушення і не в його присутності.

Тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297501 від 22.10.2016 р. та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297502 від 22.10.2016 р., винесені начальником СРПП Кагарлицького ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_2,- слід скасувати.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорооіснього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У зв»язку з тим, що відповідач не вручав позивачу ОСОБА_1 копії постанов серії БР №297501, серії БР №297501 від 22.10.2016 року у справах про адміністративне правопорушення, та не направляв їх поштою, що видно з копій постанов, позивач ОСОБА_1 дізнався про їх існування лише 16 грудня 2016 року, коли отримав листа з Кагарлицького районного ВДВС та лише 20 грудня 2016 року отримав копії даних постанов. Отже, суд вважає, що строки оскарження позивач ОСОБА_1 не пропустив, оскільки на конверті, в якому він отримав копії постанов про відкриття виконавчих проваджень міститься поштовий штемпель з датою відправлення 15.12.2016 року.

Оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачено ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому скарга на постанову поліцейського подається у формі адміністративного позову, оскільки, відповідно до ст.104 КАСУ іншого способу звернення до адміністративного суду, окрім зазначеного, не передбачено.

Таким чином, відповідно до статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами встановлений інший строк для звернення до адміністративного суд у, а саме - шестимісячний термін, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, строки звернення по КАСУ позивачем ОСОБА_1 не порушено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2016 року, ст.ст. 245, 283, 284, 285, 289 КУпАП, 17,18,19,49,104, 160, 161, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання неправомірними дій, постанови в справі про адміністративне правопорушення та їх скасування, - задовольнити.

- визнати незаконними дії начальника СРПП Кагарлицького ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий 16 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126, ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №29 7501 від 22.10.2016 р. та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №297502 від 22.10.2016 р., складену у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий 16 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, визнати незаконними та скасувати.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту проголошення, а особами, які беруть участь у справі і не були присутні при проголошення постанови, протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Закаблук