Справа № 807/1674/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Справа № 876/10357/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року по справі за позовом комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (надалі - КП) звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18 грудня 2014 року № , № , № , №, , № (надалі ППР).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не згідний, вважає їх таким, що підлягають скасуванню, оскільки, ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів здійснило документальну невиїзну перевірку за відсутності законом визначених підстав для проведення такої перевірки, чим порушило вимоги ПК України, що визначають саме підстави та порядок проведення перевірок.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що КП в судовому порядку оскаржило дії ДПІ м. Ужгорода по проведенню документальної невиїзної перевірки, за наслідками якої прийнято оспорені ППР. Постановою Зкарпатського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 року позов задоволено, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 року судове рішення першої інстанції залишено без змін. Відтак, з огляду на ч. 1 ст. 72 КАС України, правові наслідки перевірки, яка була визнана протиправною не можуть бути правомірними. Вказаний висновок відповідає практиці Верховного Суду України викладеній в постанові від 27.01.2015 року, справа №21-425а14..

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що позапланова перевірка проведена 11.12.2014 року, повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Така проводиться за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених ст. ст. 77,78 ПК України. Обставиною (підставою) для проведення перевірки послужило те, що за допомогою інформаційної системи «Податковий блок» підсистеми «облік платежів» встановлено порушення строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань КП. На підставі акту перевірки прийнято оспорені ППР.

З позиції ВАСУ (ухвала від 30.10.2013 року справа № К/9991/12000/12), скасування наказу на проведення перевірки після фактичного її проведення не може бути достатньою підставою для скасування ППР. Покликання на позицію ВСУ є не аргументовано, позаяк останній не приймав рішення по суті, а скерував справу на новий розгляд в касаційний суд.

Не погодившись з апеляційною скаргою, сторона позивача скерувала до суду свої заперечення, де зазначається, що в даній справі досліджуються ППР, які прийняті за наслідками здійсненої відповідачем 11.12.2014 року документальної невиїзної перевірки, яка визнана протиправною судовими рішеннями, що набрали чинності.

За наявності позиції ВСУ покликання апелянта на практику ВАСУ є безпідставними. Мається і інша судова практика в підтвердження позиції позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що підставою перевірки виявилися порушення статті 57 пункту 57.1 ПК України, а саме : порушено строки сплати (перерахування) екологічного податку за березень-листопад 2014 року, збору за забруднення природного навколишнього середовища за березень-листопад 2014 року, збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за березень-листопад 2014 року, податку на прибуток - рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання №10 від 19 лютого 2013 року, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №2-1662/10 від 20 січня 2012 року по податковому повідомленню - рішенню ( форма «Р») № від 08 жовтня 2011 року, розрахунку частини прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету № від 17 липня 2014 року, та здійснено розрахунок штрафних санкцій на загальну суму 76116,49 грн..( а.с. 23).

На підставі даного акту перевірки 18 грудня 2014 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення: №, №, №, №, №, № /4186 на суми штрафних санкцій 6456,00 грн., 46184,47 грн., 8999,02 грн., 5212,63 грн., 282,26 грн. та 11134,13 грн. відповідно (далі по тексту - оскаржувані рішення) (а.с.а.с.10-21).

Із матеріалів справи вбачається, що КП в судовому порядку оскаржило дії ДПІ в м. Ужгороді по проведенню 11 грудня 2014 року документальної невиїзної перевірки щодо дотримання строків сплати (перерахування) збору за забруднення природного навколишнього середовища за 2012-2014 роки, екологічного податку за 2012-2014 роки, надходження збору за спеціальне використання води від підприємств ЖКХ за 2013-2014 роки, податок на прибуток - дотримання строків сплати згідно рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07 грудня 2010 року №927 №2-1662/10 від 20 січня 2012 року по податкове повідомлення - рішення ( форма «Р») № від 08 жовтня 2011 року та рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання №10 від 19 лютого 2013 року, згідно розрахунку частини прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету № від 17 липня 2014 року, рішення про проведення якої оформлене Наказом від 11 грудня 2014 року №1057 «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання».

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року в адміністративній справі №807/367/15 позовну заяву Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року, вказану постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від18 листопада 2015 року, що ухвалена в адміністративній справі №807/367/15 залишено без змін (а.с.а.с.84-86).

Відповідно до статті 72 частини 1 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правова позиція щодо відсутності правових наслідків у зв'язку з незаконністю перевірки контролюючого органу (проведеній з порушенням порядку її проведення) викладена в постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року, що ухвалена у справі № 21-425а14. Зокрема, Верховний Суд України вказав таке. Тільки дотримання встановлених умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, адже ряд обставин щодо правомірності проведення позапланової перевірки податковим органом встановлено в іншому судовому рішенні, які у відповідності до ч. 2 ст. 72 КАС України не доводяться в справі.

Крім того, зазначена вище правова позиція суду апеляційної інстанції в досліджуваних правовідносинах відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 27.01.2015 року), яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року по справі № 807/1674/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 20.02.2017 року.