Справа № 825/1696/16
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1696/16 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.11.16р. у справі №825/1696/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення - рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування в частині: податкового повідомлення-рішення від 08.07.16р. № на суму 110 676,51 грн., в тому числі: суму податку на доходи фізичних осіб - 88 541,22 грн. та суму штрафних санкцій - 22 135,29 грн.; вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 21.09.16р. на суму 128 428,31 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.09.16р. № на суму 15 625,47 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.11.16р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що позивачем порушено вимоги податкового законодавства.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.13р. по 31.12.15р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.11р. по 31.12.15р., за результатами якої складено акт від 21.04.16р. № 460/13/НОМЕР_3.

Перевіркою встановлені наступні порушення:

- ст. 177 Податкового кодексу України, а саме занижено чистий дохід за 2013 рік на 239 729 грн., за 2014 рік на 512 271,73 грн. та за 2015 на 6 019,93 грн.

Донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 123 737,14 грн.;

- п.п. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.10р. № 24-64 VI та п.п.2 п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15р. № 449, внаслідок чого платником було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за перевіряемий період з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та мінімального страхового внеску в розмірі 689 654 грн. Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу - 146 673,51 грн., в тому числі за 2013 рік-70 870,66 грн., за 2014 рік - 73 713,93 грн. та за 2015 рік - 2 088,92 грн. (т.1 , а.с. 55).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесені:

податкове повідомлення-рішення від 01.06.16р. № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 154 671,43 грн., в тому числі податок - 123 737,14 грн. та штрафних санкцій на суму 30 934,29 грн.;

вимогу про сплату боргу № Ф- від 21.04.16р. по ЄСВ на суму 146 673,51 грн.;

рішення про застосування штрафних санкцій за нарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 01.06.16р. на суму 18106,44 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач оскаржив їх у адміністративному порядку до ГУ ДФС у Чернігівській області.

У ході розгляду скарг позивача, для об'єктивного і всебічного дослідження обставин справи, перевірки аргументів і доводів, викладених у скарзі платника, для уточнення та обґрунтування даних, визначених попередньою перевіркою, ГУ ДФС у Чернігівській області було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань, що стали предметом оскарження за період з 01.01.13р. по 31.12.15р.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 24.06.16р. №54/13/НОМЕР_3.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено чистий дохід за 2013 рік на 160 383,55 грн., за 2014 рік - 408 180,95 грн. та за 2015 рік - 6 019, грн.;

- п.п. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.10р. № 24-64 VI та п.п.2 п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15р. № 449, внаслідок чого платником було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за перевіряемий період з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та мінімального страхового внеску в розмірі 396 855,53 грн.

Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу - 137 708,87 грн., в тому числі за 2013 рік - 55 653,09 грн., за 2014 рік - 79 966,84 грн. та за 2015 рік - 2 088,92 грн.

За результатами розгляду скарг, з врахуванням висновків акту перевірки від 24.06.16р. №54/13/НОМЕР_3, відповідачем прийнято рішення про результати розгляду скарг від 30.06.16р. № 82/ФОП/25-01-10-04-15 (/а/с 118, том 1), яким:

податкове повідомлення - рішення від 01.06.16р. № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 38 980,22 грн., в тому числі основний платіж - 31 184,17 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 7 796,05 грн. скасовано у вказаній частині, у іншій частині податкове повідомлення - рішення залишено без змін;

вимогу про сплату боргу № Ф- від 21.04.16р. по ЄСВ скасовано на суму 8 964,64 грн., в іншій частині вимога залишена без змін;

рішення про застосування штрафних санкцій за нарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 01.06.16р. скасовано у сумі 1 552,91 грн., в іншій частині рішення залишено без змін.

Чернігівською ОДПІ на підставі акта перевірки від 21.04.16р. №460/13/НОМЕР_3, з врахуванням рішення про результати розгляду скарги 30.06.16р. № 82/ФОП/25-01-10-04-15, винесено:

податкове повідомлення-рішення № від 08.07.16р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 115 691,21 грн., в т.ч. основний платіж - 92 552,97 грн., штрафні санкції - 23 138,24 грн.;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 21.09.16р. на суму боргу (недоїмки) 137 708,87 грн.;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахуванням відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не врахованого єдиного внеску № від 21.09.16р. на суму 16 553,53 грн.

Позивач не погодився з вказаними рішеннями в частині, а саме: податкового повідомлення-рішення від 08.07.16р. № на суму 110 676,51 грн., в тому числі суму податку - 88 541,22 грн. та суму штрафних санкцій - 22 135,29 грн.; вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 21.09.16р. на суму 128 428,31 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.09.16р. № на суму 15 625,47 грн. (розрахунок наведений у таблицях - додатках до позовної заяви а.с. 195-223; том 3).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено порушень позивачем вимог податкового законодавства, відтак позивач порушення, на які вказував відповідач, - спростував.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з актів перевірки та додаткових пояснень податкового органу, підставою для донарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 92 552,97 грн. слугував висновок податкового органу про завищення позивачем валових витрат за 2013 рік на загальну суму 156 429,88 грн., за 2014 рік на загальну суму 408 180,95 грн., за 2015 рік на загальну суму 2301,09 грн. внаслідок включення позивачем до складу валових витрат сум ПДВ, що входять до ціни придбаних товарів (робіт, послуг), що у свою чергу призвело до завищення валових витрат за 2014 рік на суму 72223,04 грн., за 2015 рік на суму 18112,33 грн. Окрім того, позивачем не надано до перевірки документи, що підтверджують здійснення витрат протягом 2013 року на загальну суму 142095 грн., протягом 2014 року на загальну суму 371 529,79 грн., протягом 2015 року на загальну суму 23 833,31 грн.

Як свідчать обставини справи та встановлено колегією суддів, підставою для висновку про завищення валових витрат за 2014рік на 72223,04 грн. за 2015р. на 18112,33 грн. (детальний розрахунок сум відображений у таблиці 19 до акту перевірки (сторінки 11-13 акту) слугувало те, що на думку податкового органу, позивач включив до валових витрат суми з ПДВ з вартості пального, чим порушив п. 177.3 статті 177 Податкового кодексу України, яким визначено, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Разом з тим, вказані обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює перевезення вантажним автомобільним транспортом, в тому числі міжнародні перевезення вантажів. При здійсненні цих перевезень, позивач заправлявся пальним на автозаправних станціях ПП «Лукойл України», які знаходяться за межами митної території України. Позивачем було придбано у ПП «Лукойл Україна» картки на купівлю пального та здійснено безготівковий рахунок за них.

Відповідно до п.п. «а», «б» п. 185.1. ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до п.п. «а» п. 186.1. ст. 186 цього Кодексу, місцем постачання товарів є: фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту).

У даному випадку, факт заправлення пальним за межами митної території України підтверджується відповідними первинними документами постачальника, зокрема, в документах постачальника «Акт выборки (информационный отчет)», в яких вказано «заправлено вне таможенной территории Украины, в т.ч. НДС - не предусмотрен». Вказані документи на всі операції були надані позивачем як до перевірки, так і в процедурі адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, чого не заперечує та не спростовує апелянт.

Таким чином, фактичним місцем знаходження (постачання) пального, отриманого від ПП «Лукойл Україна» на момент їх постачання була територія за межами митної території України, отже постачання такого пального не є об'єктом оподаткування ПДВ.

З долучених до матеріалів справи бухгалтерських та платіжних документів вбачається, що позивачем за 2014 рік в цілому було перераховано коштів ПП «Лукойл Україна» 463650 грн. з ПДВ, придбано пального на - 455338,29 грн. (не містить ПДВ), залишок заборгованості на кінець 2014 року 8357,72 грн. Таким чином, та частина попередньої оплати, яка містила ПДВ до коригування була використана на придбання пального без ПДВ.

Тобто, мало місце коригування суми постачання пального у зв'язку з тим, що перерахування авансового платежу було здійснено з ПДВ, а фактичне постачання відбувалось без ПДВ. У свою чергу, ПП «Лукойл Україна», коригуючи податкові накладні, не мало підстав для повернення сум ПДВ, який не підлягає сплаті при фактичній заправці пальним, а позивач не мав підстав відображати повернення ПДВ у графу № 3 Книги обліку доходів і витрат сум.

Судом встановлено, що первинні документи, які підтверджують факт придбання пального не містять сум ПДВ, а суми, на які було придбано пальне у ПП «Лукойл- Україна» були віднесені до витрат в повному обсязі без ПДВ.

Окрім того, як свідчать обставини справи, питання, які стосувались податку на додану вартість були предметом перевірки. Так, в акті перевірки у розділі 2.6.2 «Податковий кредит» зазначено, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. не встановлено порушень, що також підтверджує той факт, що у вартості придбаного пального не віднесений ПДВ.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється статтею 177 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

При цьому, до складу витрат включаються тільки витрати, які пов'язані з отриманням доходу та підтверджені відповідними документами про їх оплату.

На підтвердження здійснених витрат за період, який перевірявся, матеріали справи містять наступні первинні документи: звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, податкові накладні, квитанції, накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжні доручення, видаткові накладні, та інші документи на придбання та оплату товарів та послуг, які були розкривають зміст та обсяг господарських операцій та відповідають вимогам закону. Первинні документи відображені у таблицях (т. 3, а.с.195-223).

Відповідачем ні в ході перевірки ні в ході розгляду справи не було надано жодних зауважень щодо відповідності цих документів вимогам закону чи то зауважень до їх змісту.

Вказаними документами спростовується висновок відповідача, що в ході перевірки згідно Книги обліку доходів і витрат позивачем до складу валових витрат були включені витрачені кошти, як документально непідтверджені.

У відповідності до п.п. 85.2, 85.4 і 85.6 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно з абз. 1 і 2 п. 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив відсутність належних документальних доказів відмови позивача у наданні запитуваних документів, випадків складання відповідачем актів, що засвідчують факти відмови у наданні тих чи інших документів.

Так, на вимогу податкового органу від 16.06.2016 № 1238/М/25-26-13-02-16 під час розгляду скарги, позивач надав копії первинних документів за перевіряємий період, що підтверджується заявою позивача від 21.06.2016 (т.4, а.с. 4, а.с. 4-6) та відсутністю будь-яких зауважень до поданих документів з боку відповідача.

В силу приписів абз. 2 п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Колегію суддів ретельно досліджені документи, які підтверджують здійснені позивачем витрати та які не враховані при податковій перевірці в розрізі суми витрат, відображених в Книзі обліку доходів і витрат не врахованих при перевірці (таблиця 1, таблиця 2 а.с. 195-221; том 3), а також акти виборки, платіжні документи, податкові накладні та коригування (таблиця 3 а.с.222-223 том 3).

Вказаними документами спростовується висновок відповідача, що в ході перевірки згідно Книги обліку доходів і витрат позивачем до складу валових витрат були включені витрачені кошти, як документально непідтверджені.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку, що відповідачем не були враховані додатково подані позивачем первинні документи без правових на те підстав.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення в частині донарахування податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі податку 88541,22 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 22135,29 грн., та як наслідок вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 21.09.16р. на суму 128 428,31 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.09.16р. № на суму 15 625,47 грн.

Висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.11.16р. у справі №825/1696/16 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.11.16р. у справі №825/1696/16 - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.