Справа № 2а/2570/5751/2011
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

08.12.2011 Справа № 2а/2570/5751/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області про визнання наказу протиправним і нечинним, та встановлення відсутності повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2011 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області про визнання наказу Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області від 03.10.2011 року №130 протиправним, нечинним та його скасування. Свої вимоги мотивує тим, що з 1 серпня 2011 року позивач проходить державну службу цивільного захисту на посаді начальника караулу № 4 32-ї самостійної державної пожежної частини Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області. 3 жовтня 2011 року відповідачем було видано наказ №130 про призначення стажування позивачем. Вказаний наказ просить визнати протиправним, нечинним та скасувати його, оскільки чинним законодавством України стажування при проходженні державної служби цивільного захисту не передбачено і перешкоджає позивачу у виконані його службових обов'язків.

09.11.2011 року позивачем до суду була надана заява про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що в звязку з прийняттям відповідачем 11.10.2011 року наказу №136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.», просить: визнати протиправним, нечинним наказ Менського районного відділу управління МНС Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області від 11 жовтня 2011 року № 136, скасувати його та встановити відсутність повноважень Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області організовувати та проводити стажування середнього та старшого начальницького складу, які призначені на посади, пов'язані з проведенням аварійно-рятувальних робіт та гасінням пожеж.

30.11.2011 року позивачем до суду подана заява про зменшення розміру позовних вимог, якою просить: визнати протиправними та нечинними накази начальника Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області від 03.10.2011 року №130 та від 11.10.2011 року №136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.» і встановити відсутність повноважень Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області проводити та організовувати стажування середнього та старшого начальницького складу, посади яких повязані з проведенням аварійно-рятувальних робіт та гасінням пожеж.

Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав вказаних в адміністративному позові та додатково зазначив, що Менський районний відділ управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області не є субєктом владних повноважень, який має право проводити стажування середнього та старшого начальницького складу, які призначені на посади, повязані з проведенням аварійно-рятувальних робіт та гасінням пожеж.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та зазначив, що Менський районний відділ управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області при видачі наказів від 03.10.2011 року №130 та від 11.10.2011 року №136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.» діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1М проходить державну службу цивільного захисту на посаді начальника караулу № 4 32-ї самостійної державної пожежної частини Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області.

13.07.2011 року виконуючим обовязки начальника Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області виданий наказ №105 «Про встановлення стажування над ОСОБА_3 та ОСОБА_1М.», яким позивачу встановлено термін стажування з 11.07.2011 року по 09.09.2011 року (а.с.47).

В звязку з незадовільною здачею заліків після проходження стажування в посаді начальника караулу 32-ї самостійної державної пожежної частини Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області, зокрема, капітаном служби цивільного захисту ОСОБА_1, начальником Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області були видані накази від 03.10.2011 року № 130 та від 11.10.2011 року № 136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.» (а.с.17,18).

Як вбачається з матеріалів справи, начальником Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області, на підставі окремого доручення начальника управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області від 18.11.2011 року № 44/Фд «Про допуск до виконання обовязків» (а.с.34) був виданий наказ від 21.11.2011 року №164 «Про скасування наказів по стажуванню над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.» (а.с.19), яким скасовано накази Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області від 03.10.2011 року №130 та від 11.10.2011 року №136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1 М.».

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який визначає правові та організаційні засади у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та військового характеру, повноваження органів виконавчої влади та інших органів управління, порядок створення і застосування сил, їх комплектування, проходження служби, а також гарантії соціального і правового захисту особового складу органів та підрозділів цивільного захисту є Закон України від 24.06.2004 року №1859-IV «Про правові засади цивільного захисту» (далі Закон № 1859-IV).

Частиною 3 статті 52 Закону № 1859-IV встановлено, що порядок і строки підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів для служби цивільного захисту визначаються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань цивільного захисту.

З метою подальшого вдосконалення методичного забезпечення організації та проведення професійної підготовки осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, наказом Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.07.2009 року № 444 була затверджена Настанова з організації професійної підготовки та післядипломної освіти осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (далі Настанова № 444).

Згідно підпункту 1.2 пункту 1 Настанови №444 професійна підготовка та післядипломна освіта це організований та цілеспрямований процес оволодіння особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту знаннями, уміннями та навичками, необхідними для виконання професійно-службових завдань. Професійна підготовка осіб рядового і начальницького складу включає: первинну професійну підготовку за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник"; підготовку фахівців з вищою освітою за освітньо-кваліфікаційними рівнями "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст", "магістр"; підготовку наукових та науково-педагогічних кадрів вищої кваліфікації. Післядипломна освіта осіб рядового і начальницького складу усіх освітньо-кваліфікаційних рівнів включає: перепідготовку; підвищення кваліфікації; спеціалізацію; стажування.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Настанови № 444 встановлено, що професійна підготовка та післядипломна освіта здійснюється за напрямами, спеціальностями (спеціалізаціями) професійного спрямування усіх освітньо-кваліфікаційних рівнів у системі відомчої освіти, яку складають: вищі навчальні заклади; професійно-технічні навчальні заклади; навчальні та навчально-методичні центри; орган управління освітою у складі центрального апарату МНС.

Відповідно до підпунктів 5.9.1 та 5.9.4 пункту 5.9 Настанови № 444 стажування - це набуття особами рядового і начальницького складу практичного досвіду виконання професійних завдань та обов'язків за певною спеціальністю відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня на відповідних посадах.

Стажування проходять: особи, які прийняті на службу цивільного захисту і призначені на посади осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту - після проходження первинної професійної підготовки з робітничих професій або перепідготовки; особи, які зараховані до резерву кадрів для просування по службі і які плануються для призначення на вищі посади в органах і підрозділах цивільного захисту; особи, які зараховані до резерву кадрів МНС.

Рішення про проведення стажування особою приймається керівником органу (підрозділу) цивільного захисту, до якого особа призначається (планується до призначення), залежно від фаху, рівня підготовки, досвіду роботи, стажу служби особи.

Згідно підпункту 5.9.5 пункту 5.9 Настанови №444 стажування осіб середнього та старшого начальницького складу, які призначені на посади, пов'язані з проведенням аварійно-рятувальних робіт та гасінням пожеж проводиться в оперативних відділах Головного управління МНС України.

Як вбачається з функціональних обовязків начальника караулу №4 32-ї самостійної державної пожежної частини м. Мени, Менського району капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1, затверджених начальником Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області 09.08.2011 року, одним з обовязків позивача є саме здійснення підготовки та проведення аварійно-рятувальних робіт (а.с.44-46).

Відповідно до пункту 3 Положення про управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області, затвердженого Міністром надзвичайних ситуацій України 04.01.2011 року, наявного в матеріалах справи (а.с.48-53), одним з основних завдань Управління є забезпечення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації особового складу підпорядкованих органів управління та підрозділів і здіснення навчання населення способам захисту в разі виникнення надзвичайних, несприятливих побутових або нестандартних ситуацій в мирний час та особливий період, в умовах терористичного акту.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд дійшов висновку, про протиправність наказів начальника Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області від 03.10.2011 року №130 та від 11.10.2011 року №136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.», в частині, що стосується ОСОБА_1, оскільки стажування осіб середнього та старшого начальницького складу, які призначені на посади, пов'язані з проведенням аварійно-рятувальних робіт та гасінням пожеж повинно проводитися в оперативних відділах Головного управління МНС України, а не у Менському районному відділі управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області.

З адміністративного позову вбачається, що позивачем визначено спосіб захисту порушеного права у сфері публічно-правових відносин, а саме - визнати нечинними накази начальника Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області від 03.10.2011 року № 130 та від 11.10.2011 року № 136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.».

З огляду на статтю 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може скасувати рішення чи окремі його положення, якщо йдеться про правовий акт індивідуальної дії, або визнати рішення чи окремі його положення нечинними, якщо йдеться про нормативно-правовий акт.

Тобто, вимога про визнання нечинним акта може стосуватися лише нормативно-правового акта, а щодо правового акту індивідуальної дії має ставитися вимога про скасування такого акту.

Таким чином, спосіб захисту порушеного права позивача не відповідає матеріально-правовим засобам його захисту.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про визнання нечинними наказів начальника Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області від 03.10.2011 року № 130 та від 11.10.2011 року № 136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.», задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги позивача про встановлення відсутності повноважень Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області проводити та організовувати стажування середнього та старшого начальницького складу, посади яких повязані з проведенням аварійно-рятувальних робіт та гасінням пожеж, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: на спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Згідно пункту 6 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, про те такі вимоги можуть мати місце у спорі між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб'єкти владних повноважень.

Отже, позовні вимоги щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, це спосіб захисту у компетенційних спорах, тобто спорах між суб'єктами владних повноважень щодо реалізації компетенції у сфері управління.

Оскільки, позивач у справі не є субєктом владних повноважень, то у ній відсутній спір між суб'єктами владних повноважень щодо реалізації компетенції у сфері управління, що в свою чергу виключає встановлення судом наявності чи відсутності компетенції Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області проводити та організовувати стажування середнього та старшого начальницького складу, посади яких повязані з проведенням аварійно-рятувальних робіт та гасінням пожеж.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідач як субєкт владних повноважень, не довів правомірність винесених наказів від 03.10.2011 року №130 та від 11.10.2011 року №136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.», в частині, що стосується ОСОБА_1.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області, підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій в Чернігівській області задовольнити частково.

Визнати протиправними накази начальника Менського районного відділу управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області від 03.10.2011 року №130 та від 11.10.2011 року №136 «Про продовження терміну стажування над ОСОБА_2 та ОСОБА_1М.», в частині, що стосується ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений статтями 185-186 КАС України.

< Поле для вводу тексту >

Суддя Падій В.В.