Справа № 815/4364/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4364/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ "АДІКТ" про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області до ТОВ "АДІКТ", в якій позивач, з урахуванням уточнень, просить суд:

- стягнути кошти з банківських рахунків ТОВ "АДІКТ", які обслуговують платника податків, а саме: МФО 300175, ПУАТ "ФІДОБАНК", №8788 податкового боргу на загальну суму 422480,20 грн. на наступні реквізити: бюджетний рахунок №0005; бюджетна класифікація 18010600; отримувач УК у м.Одесі/Київський р-н/ 18010600; код ЄДРПОУ отримувача 38016923; банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області; МФО 828011; призначення платежу - *;140;32432025; стягнення заборгованості за рішенням суду;

- накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ "АДІКТ", які обслуговують платника податків, а саме: МФО 300175, ПУАТ "ФІДОБАНК", №8788.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг по орендній платі за землю з юридичних осіб у сумі 422480,20 грн. у зв'язку із несплатою задекларованих зобов'язань (декларація № від 29.01.2014 року та повідомлення-рішення № від 18.03.2014 року). У зв'язку із виникненням податкового боргу у боржника 03.04.2014 року позивачем засобом поштового зв'язку направлена податкова вимога №107-25 від 025.04.2014 року та лист виділення майна для опису у податкову заставу від 02.04.2014 року №8084/9/15-51-25-01. Зазначена вимога та лист вручені відповідачу 24.04.2014 року, але інформація про наявність або відсутність майна до інспекції не надана, заборгованість не погашена. Згідно АІС «РПП» боржник має відкриті рахунки у банку. Згідно АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України відсутні відомості про реєстрацію транспортних засобів. Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухому майно, боржник має право власності на нерухому майно у вигляді нежилої будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд.14, але на нього накладена заборона на підставі договору іпотеки, а також накладено арешт постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби.

Враховуючи те, що вказана заборгованість на момент звернення до суду відповідачем не погашена, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні 08.12.2016 року судом на підставі положень ст. 52 КАС України замінено позивача - ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області на належного (правонаступника) - ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом з цим, 06.02.2017 року від представника ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до суду надійшло клопотання, в тому числі, про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому представник ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшли до суду письмові заперечення на адміністративний позов (т.1 а.с.218-220) у яких зазначено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу по орендній платі не можуть вважатися законним та обґрунтованими, та задоволенню не підлягають.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявним в матеріалах справи. Водночас, причин неприбуття до судового засідання відповідач суду не повідомляв.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, зважаючи на клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, з урахуванням належного сповіщення відповідача про розгляд справи, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також відсутність перешкод для розгляду справи за відсутності учасників процесу, суд розглядав справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДІКТ" () 04.05.2005 року зареєстроване Одеським міським управлінням юстиції, що підтверджується ідентифікаційними даними, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.9-15, 58-61) та перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області за №4992 (т.1 а.с.15, т.2 а.с.146-149).

Як вбачається з облікової картки платника податків та довідки про наявність заборгованості, за ТОВ "АДІКТ" рахується податковий борг орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 422480,20 (т1 5, 7-8, 214-216).

Судом встановлено, що дана заборгованість виникла на підставі самостійно визначеного податкових зобов'язань у податковій декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності № від 29.01.2014 року (т.1 а.с.16-18) та прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням № від 18.03.2014 року (т.1 а.с.34).

В свою чергу, податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2014 року прийняте на підставі висновків акту «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ -"АДІКТ, код 32432025 з питань дотримання вимог податкового законодавства по платі за землю та визначенню порушень у сфері земельних відносин в рамках діючого законодавства у період з 01.01.11 по 31.12.13» №178/22-01 від 07.02.2014 року (т.1 а.с.25-29)

Питання щодо плати за землю, в тому числі стосовно сплати земельного податку, з 01.01.2011 року врегульовано Податковим кодексом України, Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України, цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання земель в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Згідно пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст.269 Податкового кодексу України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до п. 286.2. ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової

Згідно з п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за місцем розташування земельної ділянки було подано до ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області податкову декларацію з плати за землю (земельний податку та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 29.01.2014 року. У вказаній декларації, відповідач самостійно визначив податкове зобов'язання з земельного податку у розмірі 67061,01 за 2014 рік із щомісячною сплатою зобов'язання за січень-грудень у розмірі 5588,42 грн. (т.1 а.с.16-18).

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно платити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами пункту 59.3. статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

ДПІ у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області з метою погашення заборгованості, відповідачу були направлені податкова вимога №107-25 від 02.04.2014 року про сплату боргу у розмірі 11578,37 грн., яка отримана платником податків (а.с.38).

Яв вже зазначалось вище, позивачем проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «АДІКТ» за результатами якої складено акт 178/22-01 від 07.02.2014 року «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ -"АДІКТ, код 32432025 з питань дотримання вимог податкового законодавства по платі за землю та визначенню порушень у сфері земельних відносин в рамках діючого законодавства у період з 01.01.11 по 31.12.13» (т.1 а.с.25-29).

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення -рішення № від 18.03.2014 року (т.1 а.с.34).

Правомірність прийняття контролюючим органом податкове повідомлення -рішення № від 18.03.2014 року та податкової вимоги №107-25 від 02.04.2014 року були предметом розгляду в адміністративній справі №815/6987/14.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої ці обставини встановлені.

При цьому не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 року по справі №815/6987/14, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 року та набрала законної сили 05.10.2016 року в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "АДІКТ" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 18.03.2014 року, яким ТОВ "АДІКТ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата за землю в розмірі 388879,63 грн., з яких за основним платежем - 311103,70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 77775,93 грн. та податкової вимоги Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області №107-25 від 02.04.2014 року - відмовлено.

Вищевказаною постановою суду від 13.07.2015 року по справі №815/6987/14, зокрема, встановлено, що відповідач дійшов вірного висновку, що позивачем неправомірно занижено задекларовані показники декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та обґрунтовано донараховано позивачу грошові зобов'язання за платежем орендна плата за землю оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням у розмірі 388879,63, з яких за основним платежем - 311103,70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 77775,93 грн. Також вказаним рішення встановлено, що відповідачем правомірно 02.04.2014 року була сформована оскаржувана податкова вимога № 107-25, підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, податкове зобов'язання визначене позивачу на підставі податкового повідомлення - рішення № від 18.03.2014 року є узгодженим.

Як вже встановлено вище, ДПІ у Київському районі ГУ Міндоходів в Одеській області з метою погашення заборгованості, відповідачу були направлені податкова вимога №107-25 від 02.04.2014 року про сплату боргу у розмірі 11578,37 грн., яка отримана платником податків (а.с.38).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В свою чергу, станом на дату прийняття рішення, доказів сплати податкового боргу відповідач до суду не надав.

Таким чином за відсутності добровільної сплати відповідачем суми узгодженого грошового зобов'язання, вказана сума податкового боргу відповідача підлягає стягненню за рішенням суду.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абз.1 п.95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Позивач просить суд стягнути з банківських рахунків ТОВ «АДІКТ», які обслуговують платника податків, а саме: МФО 300175, ПУАТ "ФІДОБАНК", №8788 податковий борг у розмірі 422480,20 грн.

При цьому з довідки про банківські рахунки боржника (т.2 а.с.141) вбачається, що рахунок №8788, відкритий у ПУАТ "ФІДОБАНК" закритий 12.12.2016 року, однак, станом на 14.12.2016 року у ТОВ «АДІКТ» наявні наступні відкриті рахунки у банківських установах, а саме: МФО:351005 АТ «УкрСиббанк», №2700; МФО:351005 АТ «УкрСиббанк», №2700; МФО:328704, ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», М.ОДЕСА, №2019 Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в частині вимог про стягнення заборгованості підлягає задоволення шляхом стягнення з банківських рахунків ТОВ "АДІКТ", які обслуговують платника податків, а саме: МФО:351005 АТ «УкрСиббанк», №2700; МФО:351005 АТ «УкрСиббанк», №2700; МФО:328704, ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», М.ОДЕСА, №2019 податкового боргу на загальну суму 422480,20 грн.: на наступні реквізити: бюджетний рахунок №0005; бюджетна класифікація 18010600; отримувач УК у м.Одесі/Київський р-н/ 18010600; код ЄДРПОУ отримувача 38016923; банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області; МФО 828011; призначення платежу - *;140;32432025; стягнення заборгованості за рішенням суду

Вирішуючи позовні вимоги державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "АДІКТ", які обслуговують платника податків, а саме: МФО 300175, ПУАТ "ФІДОБАНК", №8788, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із п.п. 94.4. ст. 94 ПК України арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім коштів на рахунку платника податків. При цьому в силу вимог абзацу 2 п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

На підтвердження того, що у ТОВ «АДІКТ» відсутнє майно, позивачем разом із адміністративним позовом вих. №27727/9/551-10-01 від 28.07.2014 року надано до суду:

- лист «Про надання інформації» №8084/9/15/15/51-25-01 від 02.04.2014 року, який направлявся на адресу відповідача (т.1 а.с.37), яким зазначено ТОВ «АДІКТ» про необхідність у п'ятиденний строк з моменту отримання даного листа з метою складання акту опису майна, надати перелік майна, яке перебуває у власності у підприємства, а також майна попередньо наданого ним у тимчасове користування чи розпорядження іншим особам відповідно до норм цивільно-правових договорів;

- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта за кодом , сформовану 12.05.2014 року, з якої вбачається, що у реєстрі прав на нерухоме майно відсутні будь які відомості (т.1 а.с.48);

- інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (т.1 а.с.49-52), з якої вбачається, що ТОВ «АДІКТ» код за на право власності належить нерухому майно у вигляді нежилої будівлі за адресою: м.Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд.14, на яке накладена заборона на підставі договору іпотеки, а також накладено арешт постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби.

- роздруківку з АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України (а.с.53).

Тобто, станом на 28.07.2014 року (вихідна дата адміністративного позову в первинній редакції), податковим органом встановлено відсутність майна, що може бути описане у податкову заставу.

Однак, позивачем не надано до суду докази направлення листів щодо виявлення майна у ТОВ «АДІКТ» до установ, що адмініструють право власності на майно на виконання вимог п. 91.3 ст. 91 Податкового кодексу України ні у 2015 році, ні у 2016 році, ні у 2017 році.

Таким чином, ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не надано доказів вжиття передбачених податковим законодавством необхідних заходів щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Окрім того, позивач просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ "АДІКТ", які обслуговують платника податків, а саме: МФО 300175, ПУАТ "ФІДОБАНК", №8788, однак, як вже встановлено судом, рахунок №8788, відкритий у ПУАТ "ФІДОБАНК" 12.12.2016 року закритий 12.12.2016 року.

Таким чином, судом не можливо встановити відсутність майна у відповідача, що може унеможливити виконання покладених на податковий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань щодо погашення податкового боргу, а отже позовні вимоги ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "АДІКТ" не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки спір вирішено частково на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого станом на дату подання адміністративного позову від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ "АДІКТ" про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути кошти з банківських рахунків ТОВ "АДІКТ", які обслуговують платника податків, а саме: МФО:351005 АТ «УкрСиббанк», №2700; МФО:351005 АТ «УкрСиббанк», №2700; МФО:328704, ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», М.ОДЕСА, №2019 податкового боргу на загальну суму 422480,20 грн.: за наступними реквізитами: бюджетний рахунок №0005; бюджетна класифікація 18010600; отримувач УК у м.Одесі/Київський р-н/ 18010600; код ЄДРПОУ отримувача 38016923; банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області; МФО 828011; призначення платежу - *;140;32432025; стягнення заборгованості за рішенням суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой