Справа № 826/24997/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Компанії «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, у період з 11.06.2015 по 23.07.2015 Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено планову виїзну перевірку Представництва «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 29.07.2015 №695/2654-22-03/26612060, яким встановлені порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток всього у сумі 13 636 649 грн;

- пункту 160.2 статті 160 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок з доходу нерезидента всього у сумі 3 733 052 грн (а.с. 20-48).

На підставі Акта перевірки від 29.07.2015 №695/2654-22-03/26612060 відповідачем 19.08.2015 прийняті податкові повідомлення-рішення № та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 4 666 315 грн, у тому числі за основним платежем - 3 733 052 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 933 263 грн (а.с. 56).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 19.08.2015 позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 26.10.2015 №16208/10/26-15-10-05-35 скаргу Представництва «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» - частково задоволено, залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 19.08.2015 №, скасовано податкове повідомлення - рішення № (а.с. 49-55).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку податкового органу та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач, діючи від імені Компанії «Linkmix Holdings Limited» (Республіка Кіпр) отримував прибуток лише на підставі ліцензійних договорів за користування торговельними знаками та використання об'єктів права інтелектуальної власності, тобто роялті, яке оподатковувалось на підставі пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України, крім того відповідно до податкової консультації Державної податкової служби України, наданої Представництву «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» у формі листа від 24.11.2011 №6197/6/12-0016, при виплаті постійним представництвом нерезидента доходу (прибутку) на користь такого нерезидента податок, передбачений п.160.2 ст. 160 Кодексу, не стягується у разі, якщо такий доход (прибуток) був оподаткований податком на прибуток при визначенні доходу (прибутку) з джерелом походження з України від провадження нерезидентом господарської діяльності через своє постійне представництво в Україні відповідно до п.160.8 ст. 160 Кодексу (у тому числі при визначенні оподатковуваного прибутку шляхом застосування коефіцієнта 0,7), відтак податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2015 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно пп. 14.1.56. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України - доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

У відповідності до п.160.1 статті 160 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) роялті; г) фрахт та доходи від інжинірингу; ґ) лізингова/орендна плата, що сплачується резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди; д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента; е) прибуток від здійснення операцій із торгівлі цінними паперами, деривативами або іншими корпоративними правами, визначений відповідно до норм цього розділу; є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення державної грошової лотереї); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертв на користь нерезидентів; й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів/виконаних робіт/наданих послуг, переданих/виконаних/наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Згідно з п.160.2 статті 160 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається у результаті дослідження матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугувало те, що Представництво «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» здійснювало виплату роялті нерезиденту Компанії «Linkmix Holdings Limited» (Республіка Кіпр), згідно з Ліцензійними договорами, що підтверджується платіжними дорученнями на переказ коштів із призначенням платежу: за надані послуги на території України, проте не утримувало податок з такого доходу.

З акта перевірки від 29.07.2015 №695/2654-22-03/26612060 вбачається, що Представництвом «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» у рядку 1 «доходи отримані постійним представництвом» відображено дохід у загальній сумі 103 677 446 грн. При цьому, перевіркою встановлено, що на формування цих показників мало вплив отримання доходу у вигляді роялті за користування Знаками, згідно Ліцензійних договорів (Знак для товарів і послуг, зареєстрований згідно свідоцтва №87707 від 11.02.2008 і Знак для товарів і послуг, зареєстрований згідно свідоцтва №113446 від 12.10.2009), зокрема:

- згідно договору №03/11 від 01.07.2011, укладеному з ТОВ «Сінево Україна», , за користування торговельними знаками в сумі 87 273 919 грн (а.с. 130-137);

- згідно договору №01/12 від 01.10.2012, укладеному з ТОВ «Сінево Схід», , за використання об'єктів права інтелектуальної власності в сумі 16 320 617 грн (а.с. 138-145);

- згідно договору №б/н від 30.12.2014, укладеному з ТОВ «Сінево Централ Лаб», , за користування торговельними знаками згідно ліцензії в сумі 82 909 грн.

При цьому, згідно свідоцтва на знаки товарів і послуг від 12.10.2009 №113446, наданого до перевірки, власником торгового знака зазначено компанію «Медіковер Холдінгс Н.В.», Нідердандські Антильські острови та згідно виписки з державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 25.12.2012 №113446 щодо передачі права власності на торговий знак компанії «Уімзікал Холдінг Лімітед» Кіпр. Крім того, згідно свідоцтва на знаки товарів і послуг від 11.02.2008 №87707, наданого до перевірки, власником торгового знака зазначено компанію «Медіковер Холдінгс Н.В.», Кюрасао Нідерланди Антилес та згідно виписки з державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 25.12.2012 №113446 щодо передачі права власності на торговий знак компанії «Уімзікал Холдінг Лімітед» Кіпр.

Під час перевірки витрат за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 відповідачем було встановлено, що Представництвом задекларовано витрати в сумі 72 574 213 грн, які визначались згідно пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України шляхом застосування до суми одержаного (нарахованого) валового доходу коефіцієнта 0,7.

Таким чином, податковий орган дійшов до висновку, що валютні кошти перераховувались Компанії «Linkmix Holdings Limited» (Республіка Кіпр), тобто не бенефіціарному власнику торгових знаків, як наслідок позивач при виплаті доходу нерезидентам у вигляді роялті не утримувало податок з такого доходу.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з такими висновками податкового органу з огляду на наступні обставини.

Згідно з пп. 14.1.225 п.14.1 статті 14 ПК України роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським та суміжним правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, будь-яким патентом, зареєстрованим знаком на товари і послуги чи торгівельною маркою, дизайном, секретним кресленням, моделлю, формулою, процесом, правом на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Не вважаються роялті платежі за отримання об'єктів власності, визначених в абзаці першому цього пункту, у володіння або розпорядження чи власність особи або, якщо умови користування такими об'єктами власності надають право користувачу продати або здійснити відчуження в інший спосіб такого об'єкта власності або оприлюднити (розголосити) секретні креслення, моделі, формули, процеси, права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау), за винятком випадків, коли таке оприлюднення (розголошення) є обов'язковим згідно із законодавством України.

Згідно підпункту «б» пп.140.1.2 п.140.1 статті 140 ПК України до складу витрат не включаються нарахування роялті у звітному періоді на користь: нерезидента (крім нарахувань на користь постійного представництва нерезидента, яке підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 160.8, нарахувань, що здійснюються суб'єктами господарювання у сфері телебачення і радіомовлення відповідно до Закону України «Про телебачення і радіомовлення», та нарахувань за надання права на користування авторським, суміжним правом на кінематографічні фільми іноземного виробництва, музичні та літературні твори) в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (за вирахуванням податку на додану вартість та акцизного податку) за рік, що передує звітному, а для банків - в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу від операційної діяльності (за вирахуванням податку на додану вартість) за рік, що передує звітному, а також у випадках, якщо виконується будь-яка з умов: особа, на користь якої нараховується плата за такі послуги, не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такої плати за послуги за виключенням випадків, коли бенефіціар (фактичний власник) надав право отримувати таку винагороду іншим особам.

Відповідно до п.103.3 ст.103 ПК України, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Тобто, згідно з податковим законодавством, яке діяло на момент виникнення податкових витрат, до податкових витрат відносились суми роялті, за умови, що отримувач роялті є: - або бенефіціарним власником роялті; - або особою, якій бенефіціар надав право отримувати роялті.

Колегія суддів звертає увагу, що як бенефіціарність отримувача роялті - Компанії «Лінкмікс Холдінгс Лімітед», так і надане їй право отримувати винагороду, встановлено у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2016 по справі №826/15514/15 за позовом ТОВ «Сінево Україна» до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу.

Так, з вказаного рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 вбачається, що між Компанією «Уімзікал Холдінг Лімітед» та Компанією «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» укладено ліцензійний договір.

Згідно статті 2 даного ліцензійного договору, ліцензіат - Компанія «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» є бенефіціарним отримувачем роялті, та має право отримувати роялті та розпоряджатись ними на свій розсуд.

При цьому, згідно з листами Компанії «Уімзікал Холдінг Лімітед» від 08 травня 2014 року та від 17 липня 2015 року Компанія «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» має право розпоряджатись винагородою на свій розсуд. Таким чином, Компанія «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» є особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу, отриманого у вигляді роялті.

Таким чином, суд у справі №826/15514/15 дійшов до висновку, що Компанія «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» є бенефіціаром у розумінні пункту 103.3 статті 103 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, доводи відповідача про те, що валютні кошти перераховувались Компанії «Linkmix Holdings Limited» (Республіка Кіпр), тобто не бенефіціарному власнику торгових знаків спростовуються вищенаведеними обставинами справи.

У відповідності до пп. 14.1.193 п.14.1 статті 14 ПК України постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар'єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів.

З метою оподаткування термін «постійне представництво» включає будівельний майданчик, будівельний, складальний або монтажний об'єкт чи пов'язану з ними наглядову діяльність, якщо тривалість робіт, пов'язана з таким майданчиком, об'єктом чи діяльністю, перевищує шість місяців; надання послуг (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, нерезидентом через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, але якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов'язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як шість місяців, у будь-якому дванадцятимісячному періоді; резидентів, які мають повноваження діяти від імені виключно такого нерезидента, що тягне за собою виникнення у цього нерезидента цивільних прав та обов'язків (укладати договори (контракти) від імені цього нерезидента; утримувати (зберігати) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента, крім резидентів, що мають статус складу тимчасового зберігання або митного ліцензійного складу).

Отже, Представництво «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» діючи від імені Компанії «Linkmix Holdings Limited» (Республіка Кіпр) отримувало прибуток лише на підставі ліцензійних договорів за користування торговельними знаками та використання об'єктів права інтелектуальної власності, тобто роялті, яке оподатковувалось на підставі пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України.

У відповідності до п.160.8 статті 160 ПК України у разі якщо нерезидент провадить свою діяльність не лише в Україні, а й за її межами, і при цьому не визначає прибуток від своєї діяльності, що ведеться ним через постійне представництво в Україні, сума прибутку, що підлягає оподаткуванню в Україні, визначається на підставі складення нерезидентом відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності, погодженого з органом державної податкової служби за місцезнаходженням постійного представництва.

У разі неможливості визначити шляхом прямого підрахування прибуток, отриманий нерезидентами з джерелом його походження з України, оподатковуваний прибуток визначається органом державної податкової служби як різниця між доходом та витратами, визначеними шляхом застосування до суми отриманого доходу коефіцієнта 0,7.

При цьому, правомірність оподаткування на підставі пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України, отриманого Представництвом «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» за період з 01.10.2012 по 31.12.2014, доходу підтверджується рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 26.10.2015 №16208/10/26-15-10-05-35.

Крім того, в матеріалах справи наявна податкова консультація Державної податкової служби України надана Представництву «Лінкмікс Холдінгс Лімітед» у формі листа від 24.11.2011 №6197/6/12-0016, в якому зазначено наступне: «Враховуючи вищевикладене, та виходячи з основних принципів, на яких ґрунтується податкове законодавство України, зокрема, принципів рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких прояві податкової дискримінації та єдиного підходу до встановлення податків, вважаємо, при виплаті постійним представництвом нерезидента доходу (прибутку) на користь такого нерезидента податок, передбачений п.160.2 ст. 160 Кодексу, не стягується у разі, якщо таких доход (прибуток) був оподаткований податком на прибуток при визначенні доходу (прибутку) з джерелом походження з України від провадження нерезидентом господарської діяльності через своє постійне представництво в Україні відповідно до п.160.8 ст. 160 Кодексу (у тому числі при визначенні оподатковуваного прибутку шляхом застосування коефіцієнта 0,7)» (а.с. 64-65).

Відповідно до пункту 52.2 статті 52 Податкового кодексу України, податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно із пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 серпня 2015 року №, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.