Справа № 524/7975/16-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 р.Справа № 524/7975/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2016р. по справі №524/7975/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мовчана Сергія Сергійовича

про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

17.10.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мовчана Сергія Сергійовича, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мовчана Сергія Сергійовича, які мали місце в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АП №152782 від 13.10.2016р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП;

- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АП №152782 від 13.10.2016р., яка винесена інспектором роти №3 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці лейтенанта поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016 року у справі №524/7975/16-а, та винести нову постанову, якою: визнати протиправними дії Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мовчана Сергія Сергійовича, які мали місце в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АП №152782 від 13.10.2016р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АП №152782 від 13.10.2016р., яка винесена інспектором роти №3 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці лейтенанта поліції Мовчаном Сергієм Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 16.02.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мовчана Сергія Сергійовича від 13 жовтня 2016 року було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач, не погодившись з вищевказаною постановою, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заявлених вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Щодо оскарження дій про притягнення позивача до адміністративної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Колегією суддів встановлено, що позивачем по справі фактично оскаржують ся дії Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мовчана Сергія Сергійовича, які мали місце в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АП №152782 від 13.10.2016р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що дії зі складення постанови у справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами своїх повноважень, наданих чинним законодавством. Отже, вказані дії суб'єкта владних повноважень не порушують прав позивача.

Щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту ( частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.п.(е) п.15.9 Правил регулювання дорожнього руху зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки тощо, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №152 782 від 13.10.2016р., позивач о 09 год. 20 хв. 13 жовтня 2016 року, керуючи транспортним засобом Mercedes - Benz 412D, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кременчуці по просп. Свободи, 83/1, здійснив зупинку ближче 30 метрів до зупинки громадського транспорту, чим порушив п.15.9 (е) ПДР України.

Колегія суддів зазначає, що обставини події адміністративного правопорушення були зафіксовані нагрудною відеокамерою інспектора поліції, зі змісту відеозапису вказаної відеокамери вбачається, що автомобіль під керуванням позивача знаходився під знаком, який вказував про знаходження зупинки громадського транспорту.

За таких обставин, на думку судової колегії, у Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мовчана Сергія Сергійовича були підстави для притягнення позивача по справі до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність повноважень у інспектора поліції на використання відеокамери, а також на відсутність доказів, яким пристроєм проводилась відеозйомка та чи зафіксовано цей приклад, оскільки в постанові серії АП №152782 не зазначено яким технічним засобом здійснено фото та відеозапис, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до п.п. 2 п.4.1 розділу 4 "Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції", затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016р. поліцейський патрульної поліції під час несення служб, з метою виконання завдань, має право використовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису для виявлення і фіксації правопорушень, зокрема нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Таким чином, вищевказаними нормами передбачено право закріплення на форменому одязі працівників поліції автоматичної фото і відеотехніки, та використання такої техніки з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, а тому відеозапис з відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції є доказом по даній справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, прийняв рішення у справі про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог КУпАП, з урахуванням обставин справи та прийняв рішення в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016 року по справі №524/7975/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2016р. по справі № 524/7975/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 21.02.2017 р.