Справа № 366/3117/16-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/3117/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук О.П.,
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 08 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії (далі - Відповідач), третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (далі - Третя особа) про визнання дії Відповідача щодо відмови у перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м.Прип`ять по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС за період 26 та 27 квітня 1986 року з включенням: посадового окладу в подвійному розмірі з урахуванням зони небезпеки в кратних розмірах III зони небезпеки, кратність 5(1+4); окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі та кратності та відповідно до III зони небезпеки, кратність 5(1+4); виплату, як заробітної плати, за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 660 крб.; добових в розмірі 3 крб. 50 коп. в день - протиправними; зобов'язання здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку та включити у довідку про заробітну плату за період 26 та 27 квітня 1986 року за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м.Прип`ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням: посадового окладу у подвійному розмірі з урахуванням зони небезпеки в кратних розмірах III зони небезпеки, кратність 5(1+4); окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі і кратності та відповідно до III зони небезпеки, кратність 5(1+4); виплату, як заробітної плати, за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 660 крб.; добових в розмірі 3 крб. 50 коп. в день; надання Позивачу довідки з урахуванням вказаних виплат, для надання Третій особі для нарахування і виплати пенсії.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 08 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено частково:

визнано дії Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області в особі ліквідаційної комісії щодо видачі ОСОБА_2 довідки про заробітну плату за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м.Прип`ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період 26 та 27 квітня 1986 року за №26 від 08 лютого 2012 року без включення: подвійного посадового окладу та подвійного окладу за спеціальне звання, добових, одноразової грошової винагороди за перевищення дози радіоактивного ураження в розмірі 660 крб. - протиправними;

зобов'язано Іванківський РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області в особі ліквідаційної комісії здійснити перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку та включити у довідку про заробітну плату за період роботи 26 та 27 квітня 1986 року у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м.Прип`ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: подвійний посадовий оклад та подвійний оклад за спеціальне звання, добові, одноразову грошову винагороду за перевищення дози радіоактивного ураження організму 660 крб. - і надати довідку з урахуванням вказаних виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов»язковою, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи.

З маршрутного листа №20/Л-182 Головного управління МВС в Київській області вбачається, що капітан міліції ОСОБА_2 приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і знаходився в зоні відчуження з 26 по 27 квітня 2016 року у м.Прип`ять.

Отримана Позивачем 26 та 27 квітня 1986 року у місті Прип'яті доза радіоактивного опромінювання становить 25,83 бер, про що свідчить довідка від 26.12.1991 року видана Управлінням внутрішніх справ Київської області.

27 вересня 2016 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахування заробітної плати за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження - м.Прип`ять та надання довідки про заробітну плату з урахуванням Урядових рішень, які діяли в 1986 році для перерахування йому пенсії.

Відповідач листом №Л-546 від 13.10.2016 року відмовив у наданні такої довідки, оскільки Позивач 08.08.2012 року отримав довідку №26 про грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження у 1986 році.

У вказаній довідці зазначено, що Позивачу за роботу в населених пунктах зони відчуження: м.Прип`ять з « 26» квітня по « 27» квітня 1986 року виплачена заробітна плата 77,58 крб. з урахуванням коефіцієнту 5(4+1) відповідно постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7: зона безпечності 3, кількість днів 2, кратність 4, годинна тарифна ставка 7,33.

Оплата проводилась за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності, виходячи з установленого в зоні відчуження 6-ти годинного робочого дня та 6-ти денного (36-годинного) робочого тижня.

На думку Позивача, вказана довідка містить інформацію, яка суперечить нормативно-правовим актам урядових установ колишніх СРСР та УРСР, суттєво обмежує його конституційні права та інтереси і призвела до відчутної втрати розміру його пенсії.

Згідно абз.2 п.1 постанови Ради Міністрів СРСР від 07 травня 1986 року №524-156, особам начальницького і рядового складу, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, слід виплачувати посадові оклади та оклади за спеціальними званнями у подвійному розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 №1031-рс було поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 №964 на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ.

Грошове забезпечення особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх оправ, що виконували службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказів МВС СРСР від 11 травня 1986 №0130, від 17 травня1986 №0149, від 30 червня1986 № 0189 та інших.

Абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17 травня 1986 року №0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», на виконання зазначених розпоряджень було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української РСР дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом 2 пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

За основним місцем служби нараховувались надбавки за вислугу років та інші надбавки.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотири, три і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, провадилась відповідно абзацу 4 пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 (абз.4 п.п.1 п.1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207/7) у відповідних зонах небезпеки в чотири, три і двократному розмірах (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження становився менше на одиницю.

Зі змісту наведених правових норм випливає, що після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 робота працівників оплачується у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів та подвійного посадового окладу та окладу за спеціальними званнями згідно Постанови ЦК КПРС, ПВС СРСР, РМ та ВЦСПС від 07 травня 1986 року №524-156.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови оплати праці, замість попередніх, встановлених Постановою від 07 травня 1986 року №524-156.

Що стосується одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації, колегія суддів зазначає таке.

Згідно ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 статті 54 Закону передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством, без обмеження.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно пункту 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно пункту 2.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок) при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку передбачено, що подання та оформлення документів до заяви про призначення пенсії за віком для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно ч.4 ст.15 Закону видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

З аналізу наведених норм випливає, що пенсія відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» може призначатися виходячи із фактично отриманої заробітної плати.

При цьому, розмір отриманої заробітної плати зазначається у довідці, яка видається на підставі первинних документів, а орган пенсійного фонду має право перевірити обґрунтованість її видачі.

Із матеріалів справи вбачається, що одноразова грошова винагорода за отриману гранично допустиму дозу радіації та добові Позивачу не виплачувались.

Таким чином, видана довідка відображає фактичний розмір сплачених Позивачу у 1986 році сум заробітної плати, а відтак у Відповідача відсутні правові підстави для включення до неї будь-яких інших розрахунків заробітної плати, а у Третьої особи - для здійснення перерахунку призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2015 року №К/800/6476/14 та від 21 травня 2015 року справа № К/800/26522/14.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про помилковість рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області задовольнити.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 08 листопада 2016 року у частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову наступного змісту.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

У решті постанову суд першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 17 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.