Справа № 1502/1644/2012
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2017 р. м. Київ К/800/6641/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівКравцова О.В.
Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Арцизької міської ради Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Арцизької районної спілки споживчих товариств про визнання незаконними та скасування рішень за касаційною скаргою Арцизької районної спілки споживчих товариств на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 21 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у Арцизькому районному суді Одеської області пред'явили позов до Арцизької міської ради Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Арцизької районної спілки споживчих товариств про визнання незаконними та скасування рішень.

Просили визнати незаконними та скасувати рішення Арцизької міської ради Одеської області від 04 березня 2003 року № 82 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за СП "Хлібокомбінат" та від 13 лютого 2010 року № 31 "Про видачу свідоцтва про право приватної власності".

Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 21 березня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано:

- рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області від 04 березня 2003 року № 82 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за СП "Хлібокомбінат";

- рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області від 13 лютого 2010 року № 31 "Про видачу свідоцтва про право приватної власності".

У касаційній скарзі Арцизька районна спілка споживчих товариств, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом від 25 травня 1988 року № 2 на спільному засіданні профкому та ради трудового колективу Хлібокомбінату Арцизької районної споживчої спілки вирішено виділити ОСОБА_4 одноквартирний житловий будинок площею 39 кв. м. на сім'ю із трьох чоловік.

02 січня 1989 року виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області ОСОБА_4 та членам його сім'ї виданий ордер № 2 на право на зайняття житлового будинку площею 39 кв. м. по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області від 04 березня 2003 року № 82 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за СП "Хлібокомбінат" визнано право власності за СП "Хлібокомбінат" на об'єкти нерухомого майна згідно списку, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1. На підставі зазначеного рішення виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 липня 2003 року, серія НОМЕР_1, згідно з яким власником будинку АДРЕСА_1 значиться СП "Хлібокомбінат".

На підставі рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області від 13 лютого 2010 року № 31 "Про видачу свідоцтва про право приватної власності" у зв'язку з реорганізацією СП "Хлібокомбінат" шляхом приєднання до Арцизької районної спілки споживчих товариств Арцизькій районній спілці споживчих товариств видано свідоцтво про право колективної власності на нерухоме майно на буд. АДРЕСА_1.

Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу по суті позовних вимог, виходили із того, що даний спір є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий правовий висновок судів не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 17 цього ж Кодексу передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Також згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішень виконавчого органу місцевого самоврядування щодо визнання права власності за Арцизькою районною спілкою споживчих товариств на будинок, розташований по

АДРЕСА_1 та щодо видання цьому підприємству свідоцтва про право власності.

Оскаржувані рішення відповідачів за своєю правовою природою не є нормативно-правовими актами, а - актами індивідуальної дії одноразового застосування, за приписами яких виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктами цих правовідносин певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Ці акти вичерпали свою дію фактом їх виконання, зокрема, виданням особі, якої вони стосуються, документів що підтверджують набуття останнім певних прав щодо об'єкту нерухомого майна.

Даний спір не носить публічно-правовий характер, а тому не підлягає вирішенню у відповідності з Кодексом адміністративного судочинства України.

Тому, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження в адміністративній справі

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Арцизької районної спілки споживчих товариств задовольнити частково.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 21 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Арцизької міської ради Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Арцизької районної спілки споживчих товариств про визнання незаконними та скасування рішень, закрити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Кравцов О.В.

Мороз Л.Л.