Справа № 826/27729/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Київ № 826/27729/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів: Кузьменка В.А., Огурцова О.П., вирішив у письмовому провадженні клопотання про залишення позовних вимог в частині без розгляду по справі

за позовом ОСОБА_1

до Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України,

Національної академії внутрішніх справ,

Міністерства внутрішніх справ України

про поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України № 2169 о/с від 22.10.2015 року у частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 з посади доцента кафедри економіко-правових дисциплін Національної академії внутрішніх справ та відрядження до Міжвідомчого науково - дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України;

- визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії внутрішніх справ № 162 о/с від 27.10.2015 року у частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 з посади доцента кафедри економіко-правових дисциплін Національної академії внутрішніх справ та відрядження до Міжвідомчого науково - дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 86 о/с Міжвідомчого науково - дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України від 03.11.2015 року «Про призначення ОСОБА_1» та Наказ Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України № 107 о/с від 30.11.2015 року «Про звільнення з посади з відрядженням до Міністерства внутрішніх справ України»;

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України № 2388 о/с від 06.11.2015 року у частині звільнення за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) підполковника міліції ОСОБА_1 прикомандированого до Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри економіко-правових дисциплін Національної академії внутрішніх справ з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, враховуючи його бажання в подальшому працювати в системі Міністерства внутрішніх справ України на науково-педагогічній посаді вільного найму;

- зобов'язати Відповідача 2 (Національна академія внутрішніх справ) здійснити перерахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 за період з 22.10.2015 року з урахуванням збільшення зарплат та відповідних надбавок у Національній академії внутрішніх справ та у системі Міністерства внутрішніх справ України у вказаний період;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України, Національну академію внутрішніх справ та Міжвідомчий науково-дослідний центр з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України здійснити нарахування і провести виплату заробітної плати ОСОБА_1 за фактично виконувану роботу до 14.12.2015 та за увесь час вимушеного прогулу.

Ухвалами суду від 28.12.2015 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Позивач в судових засідання позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідачів в судових засіданнях проти позовних вимог заперечували з підстав викладених у письмових запереченнях та просили суд залишити без розгляду позовні вимоги 1,2 у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Представник Міністерства внутрішніх справ України заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд 22.07.2016 року відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши в матеріали справи та клопотання представників відповідачів 1,2 про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас, у відповідності до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При вирішенні вказаного клопотання суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 22.10.2015 року наказом Міністерства внутрішніх справ України № 2169 о/с, наказано відрядити до Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю із залишенням у кадрах МВС України: підполковника міліції ОСОБА_1 (М-085914), звільнивши його з посади доцента кафедри економіко-правових дисциплін Національної академії внутрішніх справ.

Вказаний наказ винесено на підставі листа Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України від 22.09.2015 № 286 та рапорту ОСОБА_1 від 16.10.2015 (а.с.13).

На виконання даного наказу, 27.10.2015 року Національна академія внутрішніх справ видала наказ № 162 о/с, яким відряджено до Міжвідомчого науково - дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю із залишенням у кадрах МВС України підполковника міліції ОСОБА_1 (М-085914), звільнивши його з посади доцента кафедри економіко-правових дисциплін - Національної академії внутрішніх справ.

Наказом Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України № 85 від 03.11.2015 року призначено позивача на посаду провідного наукового співробітника відділу з вивчення проблем протидії організованій злочинності у сфері інтелектуальної власності та інформаційно - технічного забезпечення наукових розробок, з 22 жовтня 2015 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 2388 о/с від 06.11.2015 року підполковника міліції ОСОБА_1 (М-085914), звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

На виконання вказаного наказу Міжвідомчим науково-дослідним центром з проблем боротьби з організованою злочинністю видано наказ від 23.11.2015 року № 98 о/с про відрядження співробітників Центру з 06.11.2015 року до Національної академії внутрішніх справ, зокрема, позивача.

Наказом Міжвідомчого науково-дослідного центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України № 107 о/с від 30.11.2015 року, звільнено позивача від займаної посади з 06.11.2015 р. з відрядженням до Міністерства внутрішніх справ України.

Позивач поважність причин строку звернення до суду щодо оскарження наказів від 22.10.2015 № 2169 о/с, та від 27.10.2015 року № 162 о/с, обґрунтовує тим, що документальне підтвердження факту його незаконного відрядження та звільнення він отримав лише 14.12.2015, коли йому після неодноразових звернень до керівництва МНДЦ при РНБО України було надано витяг з наказу МВС України від 06.11.2015 року № 2388 о/с про звільнення з ОВС та відповідно, прийнятий на підставі цього наказу наказ МНДЦ при РНБО України від 30.11.2015 року № 107 про його звільнення.

На думку суду, у даних правовідносинах, при обрахуванні строків звернення до суду важливою обставиною є встановлення змісту порушеного права позивача та часу його виникнення.

У той же час, порушеним правом позивача у даній адміністративній справі, є його право на працю, яке він просить поновити у спосіб скасування рішень суб'єкта владних повноважень та поновлення на посаді з якої його було звільнено.

Строк звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом слід обраховувати з часу коли позивач дізнався про його звільнення з органів внутрішніх справ, а не з часу прийняття суб'єктом владних повноважень окремих рішень, які потягли за собою настання такого наслідку.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2015 року позивач отримав трудову книжку та копію наказу про звільнення.

Відтак, строк звернення до суду з даним адміністративним позовом слід обраховувати з 14.12.2015 року.

У той же час позивач звернувся до суду 23.12.2015 року, тобто в межах місячного строку, встановленого ст.99 КАС України.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання відповідачів-1,2 є необґрунтованим, а підстави для залишення позовної заяви без розгляду в частині відсутні.

Керуючись статтями 99, 100, 128, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Міжвідомчому науково-дослідному центру з проблем боротьби з організованою злочинністю при Раді національної безпеки і оборони України, Національній академії внутрішніх справ, в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Міністерства внутрішніх справ України № 2169 о/с від 22.10.2015 та Національної академії внутрішніх справ № 162 о/с від 27.10.2015 року стосовно позивача.

Відмовити Міністерству внутрішніх справ України в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов