Справа № 333/5027/16-а(2-а/333/228/16)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 року справа № 333/5027/16-а(2-а/333/228/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2016 року у справі № 333/5027/16-а (2-а/333/228/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії в розмірі 90% від заробітної плати з усіма додатковими виплатами, без обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов'язати відповідача провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.12.2015 року в розмірі 90 % від заробітної плати з усіма додатковими виплатами на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 27.04.2016 року № 18-325 вих.-16, без обмеження максимального розміру пенсії, зі збереженням базового місяця для визначення індексації пенсії, та проведення відповідних виплат позивачу неотриманої пенсії з 01.12.2015 року без оподаткування суми пенсії.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 починаючи з 17.08.2016 року у проведенні перерахунку та виплати пенсії в розмірі 90% від заробітної плати з усіма додатковими виплатами, без обмеження максимального розміру пенсії. Зобов'язано відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 17.08.2016 року в розмірі 90 % від заробітної плати з усіма додатковими виплатами на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 27.04.2016 року № 18-325 вих. 16, без обмеження максимального розміру пенсії, із збереженням базового місяця для визначення індексації пенсії, та проведення відповідних виплат ОСОБА_1 неотриманої пенсії з 17.08.2016 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В частині відмови в позові постанову суду не оскаржено.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

Прокуратурою Запорізької області 27.04.2016 року видано позивачу довідку № 18-325 вих.16 про розмір заробітної плати на посаді старшого слідчого прокуратури м. Запоріжжя на 01.12.2015 року.

17.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, до якої додав вказану довідку, та просив відповідно до цієї довідки здійснити перерахунок його пенсії. (а. с. 9)

Листом від 31.08.2016 року за № 196/Б-9 відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії, з посиланням на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Відповідачем повідомлено позивача, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними вище законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Відповідно до п. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам визначаються Кабінетом Міністрів України. Оскільки на сьогоднішній день окремого нормативного акта, який би регулював порядок призначення, виплати та перерахунку спеціальних пенсій окремим категоріям громадян не прийнято, управління не має підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, згідно наданої довідки. (а. с. 10)

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що всі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії, зокрема, щодо умов та порядку перерахунку пенсії, обмеження граничного розміру пенсії тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку вже призначених пенсії, а лише при призначенні нових пенсій діючим працівникам прокуратури.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 року, до частини 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни.

До внесення відповідних змін в ч. 18 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" було зазначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи

Після внесення змін, ч. 18 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України", яка діє з 01.01.2015 року.

Аналогічною за змістом є і частина 20 статті 86 нового Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII (набрав чинності 15.07.2015 р.), де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Саме вказана норма була чинною в момент виникнення спірних відносин між сторонами.

Натомість, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не приймався.

З огляду на те, що позивач як на підставу здійснення йому перерахунку пенсії посилається на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, а редакція Закону України "Про прокуратуру" на цей час не містила норми, яка б передбачала таку підставу для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, то позовні вимоги, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на законі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що діюче законодавство не містило зазначеної вище норми також ні в момент видачі позивачу довідки 29 серпня 2016 року, ні на час його звернення за перерахунком пенсії 5 вересня 2016 року.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України "Про прокуратуру", оскільки вказаний Закон таких умов не містить. Отже, сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії, оскільки ці обставини не визначені в діючому законодавстві як підстава для такого перерахунку.

Зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 р. до ч. 18 ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" № 1789 та до частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

З приводу доводів позивача про неможливість застосування до нього змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій прокурорсько-слідчим працівникам, які відбулись після призначення йому пенсії, оскільки останні звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що за приписами Конституції України та правовими позиціями Верховного Суду України (постанова від 1 липня 2014 року у справі № 21-244а14) не можуть бути звужені лише вже досягнуті певною особою соціальні гарантії. Досягненням же права на перерахунок пенсії, як зазначалось вище, є не момент призначення особі пенсії, як помилково вважає позивач, а безпосередні обставини, з якими законодавство та сама особа пов'язують саме перерахунок пенсії, оскільки правовідносини щодо перерахунку пенсії виникають не в момент призначення пенсії, а в момент виникнення підстав для такого перерахунку. Тобто набуття особою права на пенсію не є одночасним набуттям права на перерахунок цієї пенсії в будь-який час в майбутньому за відсутності до цього відповідних законодавчих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що право на пенсію позивач реалізував у 2004 році та нарахування його пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення, що не є спірним. Проте, подальше право на перерахунок пенсії ним може бути реалізовано лише на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, судова колегія зазначає, що на теперішній час умови (підстави) для перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, а відповідно і сама можливість здійснення такого перерахунку, не визначені на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведених причин доводи позивача, з якими безпідставно погодився суд першої інстанції, що до спірних правовідносин про право позивача на перерахунок пенсії підлягають застосуванню норми права, які діяли на час призначення йому пенсії, є помилковими.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 195, 197, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2016 року у справі № 333/5027/16-а (2-а/333/228/16) скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко