Справа № 212/6214/16-а(2-а/212/194/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 212/6214/16-а(2-а/212/194/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року у справі №212/6214/16-а за позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18.10.2016 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила визнати дії пенсійного органу щодо відмови у поновленні та виплаті пенсії по інвалідності 3 групи загального захворювання протиправними та зобовязати відповідача поновити та виплатити пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання, починаючи з 01.06.2015 року.

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у поновленні та виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності 3 групи загального захворювання протиправними.

Зобовязати Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити, виплатити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання, починаючи з 01.06.2015 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач надіслав до апеляційного суду заяву, якою просив розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Судом апеляційної інстанції направлялось на адресу позивача, зазначену в матеріалах справи, рекомендований лист з повісткою про виклик в судове засідання, проте таке відправлення повернулось не врученим з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку в Криворізькому північному обєднаному управлінні ПФУ Дніпропетровської області з 07.08.2012 року у звязку з призначенням пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання.

Позивач працює в органах прокуратури з 19.06.1996 року до теперішнього часу та займає посаду прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2.

З 01 квітня 2015 року пенсійним органом відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII призупинило виплату позивачу пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач 08.09.2016 року звернулась до пенсійного органу з заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності 3-ї групи загального захворювання з 01.06.2015 року.

Відповідачем у поновленні виплати такої пенсії позивачу відмовлено, у звязку з тим, що Законом України від 24.12.2015 року «Про внесення змін де деяких законодавчих актів України» внесені зміни, зокрема, до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно таких змін у період з січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується. Зазначені вище обмеження щодо виплати пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не застосовується також до осіб, визначених у п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», №911-VIII від 24.12.2015 року (а.с. 14).

Позивач не погодилась з таким рішенням пенсійного органу та оскаржила його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідач порушив вимоги закону щодо виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, а його посилання на те, що п.2 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким встановлений порядок виплати пенсії, поширюється на працюючих пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії, є помилковим.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, який становить шість місяців. Цей строк обчислюється, якщо не встановлено інше, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 18.10.2016 року звернулась до суду з вимогами про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання поновити їй виплату пенсії з 01.06.2015 року.

Про порушення свого права позивач знала з моменту припинення їй виплати такої пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, що бере участь у справі.

ОСОБА_2 в адміністративному позові взагалі не ставить питання про поновлення строку на звернення до суду, та згідно тексту позову та доданих до нього документів, колегія суддів не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.

Згідно з ч.1 ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.9 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині періоду з 01.06.2015 року по 17.04.2016 року належить залишити без розгляду.

Щодо позовних вимог за період з 18.04.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

З 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, яким абзац 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітні 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 від 24.12.2015 року, який набув чинності з 01.01.2016 року, в абзаці 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» цифри і слова « 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» замінено цифрами і словами « 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, який набув чинності з 01.01.2017 року, в абзаці 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінити словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Вказана норма на теперішній час є діючою та у встановленому законом порядку не визнавалась неконституційною.

Враховуючи те, що з 01.01.2016 року і до дня винесення судом рішення позивач продовжує працювати на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», і в цей період стаття 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» містить застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в поновленні виплати пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд першої інстанції під час розгляду даної справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для її вирішення, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року у справі №212/6214/16-а задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року у справі №212/6214/16-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певні дії в частині позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 17.04.2016 року залишити без розгляду.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення певні дії в частині позовних вимог за період з 18.04.2016 року відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак