Справа № 234/19321/16-а
Суддя: Фоміна Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/63/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі

головуючого судді Фоміної Ю.В.

при секретарі Муратової Д.К.,

за участю представника відповідача Максюти М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Краматорська адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську про визнання дій неправомірними, зобов'язання перерахунку та сплати недоплаченого довічного грошового утримання, мотивує це тим, що 22.09.2016 року постановою Верховної Ради України № 1600-VIII, відповідно до пунктів 2, 3 та 9 частини п'ятої статті 126 Конституції у зв'язку з поданням заяви про відставку його було звільнено у відставку.

03.10.2016 року наказом № 67-к в.о. голови Краматорського міського суду Пікалової Н.М. його було відраховано зі штату Краматорського міського суду на підстави вищевказаної постанови Верховної Ради України, відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в редакції від 7 липня 2010 року № 2453?VI із наступними змінами, що підтверджується внесеними до вищевказаного наказу змінами (наказ Голови Краматорського міського суду № 86-к від 22.11.2017 року).

Після звільнення у відставку відповідачем йому було нараховане довічне грошове утримання у розмірі 84% грошового утримання за останньою посадою голови Краматорського міського суду.

На його звернення з проханням перерахувати розмір довічного грошового утримання до 90%, та зарахувати до стажу 9 років його праці на посаді слідчого та старшого слідчого слідчого відділу Краматорского ГО УМВС України в Донецької області, йому 07.12.2016 року було відмовлено з підстав того, що Закон України від 15.12.1992 № 2862 "Про статус суддів", про який він посилався у своєї заяві, втратив чинність на підставі Закону від 07.07.2010 № 2453-УТ "Про судоустрій і статус суддів", а відповідно до закону України від 02.06.2016 № 1402-УІІІ "Про судоустрій і статус суддів", згідно статті 137 Закону до стажу роботи на посаді судді не передбачено зарахування стажу на посаді слідчого Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області.

Позивач з відмовою не згоден, вважає, що відповідачем порушено його право на отримання довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання за останньою посадою, просить: визнати неправомірною діяльність відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську по відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати - Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську зробити перерахунок призначеного довічного грошового утримання з 84% до 90% грошового утримання за останньою посадою голови Краматорського міського суду; зобов'язати - Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську сплатити йому недоплачене довічне грошове утримання з дня його нарахування, тобто з 04.10.2016 року.

В судове засідання позивач на з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якої наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив виходячи з наступного: «відповідно до п.1.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 200/14891 «Щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв 'язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.»

Відповідно до ч. 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» «пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку; пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.»

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці 04 жовтня 2016 року. Позивачем до заяви було надано копію наказу Краматорського міського суду Донецької області від 03.10.2016 № 67-к «Про звільнення ОСОБА_2.», в якому зазначено про відрахування ОСОБА_2 зі штату Краматорського міського суду 03 жовтня 2016 року. Таким чином, позивачу призначено довічне грошове утримання з 04.10.2016 у розмірі 84 % від заробітку. Загальний стаж роботи складає 36 років 8 місяців 13 днів, в тому числі на посаді судді - 22 роки 6 місяців 4 дні.

На час звернення позивача до управління з заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці Закон України від 15.12.1992 № 2862 «Про статус суддів» втратив чинність на підставі Закону України від 07.07.2010 № 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів», який набув чинності 30.09.2016 року. Розділ XII «Перехідні положення» Закону України від 07.07.2010 № 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів», у якому було передбачено зарахування до стажу роботу на посаді слідчого, втратив чинність ще у 2015 році.

Тобто пенсію позивачу призначено з 04.10.2016 на підставі Закону України від № 1402-УІП «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно статті 137 Закону України від 02.06.2016 № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус судців», який діяв на час звернення ОСОБА_2 за призначенням грошового утримання, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Посада слідчого цією статтею не передбачена.

Згідно Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки з грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» період роботи на посаді слідчого не може бути враховано до стажу роботи судді. Представник відповідача вважає, що управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську правомірно відмовило позивачу у зарахуванні до стажу роботи судді посаду слідчого, не порушувало прав позивача, діяло в межах повноважень та й у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі».

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи ) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб'єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення ( перерахунку ) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Розділом VІІІ Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Держава забезпечує особисту безпеку суддів та їхніх сімей. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.

Як зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.11 р. № 18-рп/2011, щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

07 липня 2010 року Верховною Радою України прийнятий Закон України « Про судоустрій і статус суддів », статтею 138 якого було встановлено:

- суддя, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання;

- суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує неоподатковуване щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу";

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до них високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Про це неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Зазначені вимоги були враховані в Законі України «Про судоустрій і статус суддів », статтею 138 якого передбачено, що суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. ( Частину четверту статті 43 доповнено абзацом другим згідно із Законом N 4015-12 від 24.02.94 )

Позивач з 15.03.1994 року був обраний суддею Краматорського міського суду Донецької області.

22.09.2016 року постановою Верховної Ради України № 1600-VIII, відповідно до пунктів 2, 3 та 9 частини п'ятої статті 126 Конституції у зв'язку з поданням заяви про відставку позивача було звільнено у відставку.

03.10.2016 року наказом № 67-к в.о. голови Краматорського міського суду Донецької області Пікалової Н.М. позивача було відраховано зі штату Краматорського міського суду на підстави вищевказаної постанови Верховної Ради України, відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в редакції від 7 липня 2010 року № 2453-VI із наступними змінами, що підтверджується внесеними до вищевказаного наказу змінами (наказ Голови Краматорського міського суду № 86-к від 22.11.2017 року).

Згідно із Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим законом (пункт 11 Розділу XIII «Перехідні положення»).

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року № 2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (частину четверту статті 43 доповнено абзацом другим згідно із Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII, який набрав чинності 06.04.1994 року).

Як вбачається з копії послужного списку позивача, він в період з 01.10.1985 року по 01.09.1993 року працював на посади слідчого відділу внутрішніх справ Краматорського міськвиконкому. У період з 01.09.1993 року по 31.03.1994 року працював старшим слідчим слідчого відділу Краматорського МВВС - тобто 9 років.

Таким чином, до стажу роботи на посаді судді, позивачу слід зарахувати 9 років роботи на посаді слідчого та старшого слідчого відділу Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області та перерахувати призначене йому довічне грошове утримання з 84% до 90% грошового утримання.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 126, 130 Конституції України, Законами України "Про судоустрій та статус суддів" в редакції від 7 липня 2010 року № 2453-VI із наступними змінами ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862?XII, ст.ст. 6, 18 Кодексу Адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області у відмові ОСОБА_2 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області зробити перерахунок призначеного ОСОБА_2 довічного грошового утримання з 84% до 90% грошового утримання за останньою посадою голови Краматорського міського суду Донецької області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області сплатити ОСОБА_2 недоплачене довічне грошове утримання з дня його нарахування, тобто з 04.10.2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.В. Фоміна