Справа № 188/15/17
Суддя: Курочкіна О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/15/17
Провадження № 2-а/188/30/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд, Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Петропавлівської селищної ради про зобовязання сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України за час її вимушеного прогулу.

В обгрунтування позову зазначено, що 18.01.2013 року згідно наказу №326 від 18.01.2013р. Петропавлівського дитячий садок №2 "Малятко" загального розвитку комунальної власності її було звільнено «з даної посади вихователя в зв'язку з закінченням підміни вихователів» та за приписом №04-26-14/07-06 від 20.03.2013 року Петропавлівської районної прокуратури наказом №335 від 27.03.2013р. внесено в її трудову книжку новий запис №18 від 27.03.2013р. про її повторне звільнення «з посади тимчасового підмінного вихователя в зв'язку із закінченням підміни відпусток вихователів ст.36 п.1 КЗпП».

29 березня 2013 року вона звернулася із заявою до відповідача з вимогою про проведення з нею розрахунку відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, але рекомендованим листом №780 з поштовим штемпелем від 06.04.2013р. нею було отримано відповідь від 03.04.2013р. вих.№18 завідуючої установи відповідача ОСОБА_2, де ні про який розрахунок з нею відповіді не надано.

ОСОБА_1 за захистом свого права звернулась в судовому порядку.

Рішенням від 21.11.2013р. апеляційного суду Дніпропетровської області по цивільній справі №22-ц/774/10347/13 частково задоволено її вимоги за позовом до Петропавлівського дитячого садочка №2 «Малятко» загального розвитку комунальної власності, третя особа - Петропавлівська селищна рада Дніпропетровської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. ОСОБА_1 поновлено на посаді та стягнуто грошові кошти за час вимушеного прогулу з 19.01.2013 року по 21.11.2013року.

Відповідно до довідки Пенсійного фонду від 17.06.2015 року за № 248/02/20 за період 2013 року, 2014 року, і по час її складання не здійснена сплата за ОСОБА_1 страхових внесків до Пенсійного фонду.

З приводу не сплати страхових внесків до Пенсійного фонду вона зверталася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про зобов'язання сплатити їх роботодавця - Петропавлівського дитячого садочка №2 «Малятко» загального розвитку комунальної власності в цивільному судочинстві, але відповідно до Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області було встановлено, що її страхувальником є Петропавлівська селищна рада Дніпропетровської області, а тому сплачувати страхові внески за неї до Пенсійного фонду покладено на Петропавлівську селищну раду.

ОСОБА_1 на підставі цього рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася з заявою до голови Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області про сплату за неї страхових внесків до Пенсійного фонду за час вимушеного прогулу з 19.01.2013 року по 21.11.2013 року.

Однак отримала відмову, яка ґрунтується на тому , що відсутнє судове рішення яке б зобов'язувало Петропавлівську селищну раду Дніпропетровської області сплатити ці страхові внески до Пенсійного фонду за час її вимушеного прогулу.

В судовому засіданні сторона позивача свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник позивачки, ОСОБА_3 зазначив, що сплачувати внески є обов'язком відповідача відповівдно до закону, а не за рішенням суду.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала заперечення проти заявленого позову визнала, що страхові внески за час вимушеного прогулу з 19.01.2013року по 21.11.2013року за ОСОБА_1. дійсно не сплачено.

В обгрунтування заперечення зазначено, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 року зобов'язано Петропавлівський дитячий садок №2 «Малятко» загального розвитку комунальної власності сплатити ОСОБА_1 кошти за час вимушеного прогулу з 19.01.2013 року по 21.11.2013 року в розмірі 17323,10 грн. По даній справі Петропавлівська селищна рада була залучена в якості третьої особи. Також слід зазначити, що виконавчих листів про стягнення грошових сум на користь ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради не надходило. Тож відповідач вважає, що підстав для нарахування та виплати заробітної плати, а також нарахування та перерахування внесків до Фондів загальнообов'язкового соціального страхування, Петропавлівська селищна рада не мала.

Тільки 08.07.2014 року, з листа Управління державної казначейської служби України (надалі - УДКСУ) у Петропавлівському районі за №05-08/243, селищній раді стало відомо, що ОСОБА_1 звернулася до УДКСУ із заявою про виконання рішення суду. Апеляційний суд Дніпропетровської області надав роз'яснення щодо порядку виконання даного судового рішення (ухвала від 24.06.2014 року провадження №22ц- 774/10347), а саме: стягнення з Петропавлівського дитячого садка №2 «Малятко» загального розвитку комунальної власності на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди здійснюється шляхом списання грошових сум з відповідного рахунку, з якого сплачується заробітна плата особам, що працюють у Петропавлівському дитячому садку №2 «Малятко» загального розвитку комунальної власності.

Таким чином відбулося списання грошових коштів з рахунку, а не їх нарахування. Розмір виплати був визначений судом та не було зобов'язано селищну раду нараховувати та утримувати внески до державних цільових фондів.

Крім того є посилання на абзац 5 пункт 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

Представник третьої особи на стороні відповідача, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, погодилась з обгрунтуванням представника відповідача.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами існують публічно правові відносини.

Рішенням від 21.11.2013р. апеляційного суду Дніпропетровської області по цивільній справі №22-ц/774/10347/13 ОСОБА_1 поновлено на посаді та стягнуто грошові кошти за час вимушено прогулу з 19.01.2013року по 21.11.2013року, але страхові внески з зазначеної суми не сплачено, що визнано сторонами і встановлено в судовому засіданні.

Згідно ст.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ст.5 ч.2 виключно цим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню. Положеннями ст.7 ч.2 забезпечуються державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом та відповідальность суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.11 позивачка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню. Статею 14 даного Закону визначено, що відповідач є страхувальником.

Згідно ст.15 платником страхових внесків до солідарної системи є страхувальник, а саме відповідач.

Право позивачки на звернення до суду передбачено ст.16 ч.1 п.3, а саме, шляхом вимоги до страхувальника щодо сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Обов'язок відповідача сплатити страхові внески прямо передбачений ст.20 ч.6 п.5, тобто перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, в тому числі фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Враховуючи вищезазначене суд відхиляє заперечення відповідача, як таке, що суперечить положенням ст.20 ч.6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача 12.12.2016 року, позов подано в місячний термін 04.01.2017 року тож підстави вважати звернення до адміністративного суду з порушенням строку, відсутні .

Судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 551 грн.20 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,5,11,14,15, 20 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 94, 99, 100, 104, 159, 160, 163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати Петропавлівську селищну раду Дніпропетровської області сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 19.01.2013року по 21.11.2013 року в зв'язку з поновленням на посаді вихователя в Петропавлівському дитячому садочку №2 «Малятко» загального розвитку комунальної власності .

Судові витрати, а саме судовий збір в сумі 551 грн.20 коп. стягнути з Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4