Справа № 456/3496/16-а
Суддя: Шрамко Р. Т.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3496/16-а
Провадження № 2-а/456/35/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" лютого 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого-судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області, головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Львівській області Гучко Марії Михайлівни про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ГУ Держпраці у Львівській області Гучко М.М., №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016р. про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 188-6 КУпАП, покликаючись на відсутність правових підстав проведення відповідачем позапланової перевірки та неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, пояснила, що постановою №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016 року, винесеною відповідачем, на позивача - ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1343 грн. Дану постанову позивач вважає, протиправною і таку, яка підлягає скасуванню оскільки 28 грудня 2014 року Верховна рада України ухвалила ЗУ «Про внесення змін та визнання такими що втратили чинність, деяких законодавчих актів України N976-VIII. Пунктом 8 Прикінцевих положень цього закону було встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України, та державної фінансової інспекції України) мають здійснюватись виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки. Одночасно із згаданим вище Законом, було ухвалено ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII, пунктом 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та у 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20-ти мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету міністрів, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду, або згідно з вимогами КПК. Тобто жодної підстави для проведення перевірки не було, відтак дії Державного інспектора ГУ Держпраці у Львівській області Гучко Марії Михайлівни це звичайне свавілля. Крім того, відповідач стверджує про не допуск до позапланової перевірки та про факти отримання позивачем копії направлення на проведення такої перевірки. Однак це спростовується тим, що станом на 12.09.2016 року, позивач - ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці у зв?язку із тим що перебував у відпустці. Крім того, однією з підстав для проведення позапланової перевірки, відповідач вказав Лист Стрийської міської ради від 20.07.16р. вх. №1-08/6799, в якому зазначено, що на підставі Витягу з протоколу засідання міської робочої групи з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення та Витягу з інформаційної довідки рейдового обстеження було висловлено прохання заступника міського голови ОСОБА_2 вжити заходи впливу до позивача, як до Фізичної особи-підприємця. У вищевказаній довідці також вказано, що на момент проведення рейдового обстеження працювало приблизно 20 працівників. Твердження про те, що ці двадцять працівників відносяться до ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ «Пасат» є не обгрунтованим та безпідставним, оскільки, за вказаною адресою (АДРЕСА_1 проводять діяльність чотири Фізичні особи-підприємця та два Товариства з обмеженою відповідальністю, а саме: ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10, ТзОВ «Пасат», ТзоВ «Пасат Інтер». Більш того, інформаційна довідка оформлена неналежним чином, оскільки І відсутні підписи членів комісії. Тому, посилатись на цей документ, і тим більше вважати його, як одну з підстав для проведення позапланової перевірки є не обгрунтованим, безпідставним та незаконним. Окремо, слід зазначити, що у Витязі з протоколу засідання міської робочої групи з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення від 08.07.2016 року вказано, що позивач не з'явився на засідання комісії. Але це спростовується тим, що ніякого запрошення він не отримав, оскільки немає факту отримання ним запрошення на засідання такої комісії. За таких обставин у відповідача не було підстав складати на позивача протокол та виносити постанову про адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене просила винесену постанову скасувати, оскільки вона є безпідставною, жодним чином не обгрунтованою та незаконною.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні подав письмові поясненнями проти позову та в судовому засіданні пояснив, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням чинного законодавства, підстав для її скасування немає, перевірка проведена відповідно до вимог чинного законодавства України. З листа виконавчого комітету Стрийської міської ради вбачалися ознаки порушень трудового законодавства з боку ФОП ОСОБА_1 і управлінням була отримана згода Державної служби України з питань праці на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1. Інспектором Гучко М.М. правомірно проводилася перевірка позивача однак, позивач відмовився допустити інспектора для проведення перевірки про що і було складено відповідний протокол. Окремо слід зазначити, що законодавство на яке посилається позивач щодо заборони проведення перевірок на управлінням держпраці не поширюється, а стосується тільки суспільних відносин у сфері справляння податків, зборів.

Також вважає, що надання представником позивача не підтвердженого наказу про відпустку позивача на час проведення перевірки тільки під час судового розгляду справи є зловживанням з його сторони і суду не слід брати даний наказ до уваги, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідач Гучко М.С. в судовому засіданні пояснила, що нею було отримано направлення на перевірку ФОП ОСОБА_1 і підставою для перевірки був лист виконавчого комітету Стрийської міської ради. 12.09.2016р. нею було відвідано ФОП ОСОБА_1, вручено йому направлення на перевірку і представлено посвідчення. В цей день особисто ОСОБА_1 прореагував на дані документи бурхливо, взявши її за руку намагався відвести в сторону та вивести з території підприємства. Це міг бачити працівник Стрийського ВП ОСОБА_12 і вона побачивши його зробила ОСОБА_1 зауваження, що викличе поліції, після цього ОСОБА_1 заспокоївся. Вони разом присіли біля столику, який був на вулиці і ОСОБА_1 покликав дівчину, яку представив як знайому і під час розмови намагався довести, що підстав для перевірки немає. Нею було роз?яснено позивачу, що на Держпраці мораторій на проведення перевірок не розповсюджується і є всі підстави для проведення перевірки однак, ОСОБА_1 відмовився допустити її до перевірки. Після цього відповідач зобов?язала ОСОБА_1 представити до 16.09.2016р. тобто останнього дня перевірки, всі необхідні документи, які необхідні для перевірки оскільки, у випадку їх непредставлення буде складено акт про не допуск до перевірки. Документи представлені не були. 16.09.2016р. був здійснений повторний виїзд до позивача з метою з?ясквання обставин непредставлення документів однак, в телефонній розмові ОСОБА_1 відмовився зустрітися та повідомив, що підстав для перевірки немає тому, 16.09.2016р. був складений акт про перешкоди. Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення надав пояснення однак, його не взято до уваги оскільки, подані докази були неналежними тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_13, яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює інспектором Держпраці у Львівській області. До управління Держпраці надійшов лист з проханням провести перевірку ТзОВ «Пассат», щодо додержанням ним законодавства про працю та загальнообов?язкового державного соціального страхування. 12.09.2016р., вона з інспектором Гучко М.М. та інспектором Нагірняк Г.М., прибули до ТзОВ «Пассат», для проведення позапланової перевірки, однак особа, на яку вказала Гучко М.М., що це є ОСОБА_1, не допустила їх до проведення перевірки. Будь-яких пояснень, чи ОСОБА_1, перебуває у відпустці чи на лікарняному на день проведення перевірки не надав. В подальшому, щодо ТзОВ «Пассат» було складено Акт про неможливість проведення перевірки оскільки, керівник ТзОВ «Пассат» ОСОБА_1 в період проведення перевірки перебував у відпустці, що підтверджувалося наказом, який був поданий 31.10.2016р.. Робоче місце свідка є в одному кабінеті разом з Гучкр М.М., свідка ОСОБА_14, яка в судовому засіданні пояснила, що працює інспектором Держпраці у Львівській області. 12.09.2016р., біля обіду з колегами проводили позапланову перевірку фірми «Пассат», директором якої є ОСОБА_1 Під час її проведення, ОСОБА_1, вказав що перебуває у відпустці. ОСОБА_1 був присутній на території підприємства 12.09.2016р. і вже розмовляв з Гучко М.М. на «підвищених тонах». свідка ОСОБА_15, яка в судовому засіданні пояснила, що працює бухгалтером ФОП ОСОБА_9. 16.09.2016р., зайшли дві жінки до приміщення, в якому також знаходиться приміщення ТзОВ «Пассат». Вони запитались чи є на місці ОСОБА_1, однак його не було на території, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по праві про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги слід задоволити.

Згідно постанови №13/01/024/0581-0117 від 09 листопада 2016 року, головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Гучко М.М., накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1343 грн. 00 коп., на ФОП ОСОБА_1, за порушення законодавства про працю, відповідно до ст. 188-6 КУпАП. Дана постанова мотивована тим, що підприємцю ОСОБА_1, 12.09.2016р., було вручено направлення на проведення перевірки додержання суб?єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов?язкового соціального страхування. Разом з тим підприємцю запропоновано надати первинні документи ведення яких передбачено законодавством про працю. Однак, на вимогу державного інспектора, ОСОБА_1, ні 12.09.2016р., та на день завершення перевірки (16.09.2016) не надано жодних документів необхідних для здійснення документальної перевірки додержання законодавства про працю. В телефонному режимі повідомлено про не допуск інспекторів до позапланової перевірки, у зв?язку з відсутністю правових підстав для проведення перевірки відповідно до ЗУ «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» з посиланням на мораторій на проведення перевірок. Таким чином, твердження про не допуск державного інспектора до здійснення позапланової перевірки у зв?язку із відсутністю правових підстав є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Ст. 188-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу. Згідно з санкцією даної статті вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об?єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного нагляду за додержанням законодавства про працю. Об?єктивна сторона правопорушення полягає у невиконанні законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створенні перешкод для діяльності цих органів. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб'єктами правопорушення можуть бути посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності.

Відповідно до ч. 1ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз?яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що підставною для призначення позапланої перевірки ФОП ОСОБА_1, став лист виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 14.07.2016р., за №3.12, в якому було викладено прохання про вжиття заходів впливу щодо дотримання вимог законодавства з охорони праці роботодавцями: ТзОВ «Пасат», ПП ОСОБА_1, та ПП ОСОБА_16 Також до листа було додано окремі матеріали, зокрема інформаційна довідка рейдового обстеження, в яких містилась інформація про можливе порушення суб?єктами господарювання вимог чинного законодавства. Оскільки в листі Виконкому Стрийської міської ради були зазначені питання, з?ясування яких відноситься до компетенції Управління, даний лист було скеровано до Держпраці України для отримання згоди на проведення позапланової перевірки. Така згода була надана Листом Держпраці Україи від 26.07.2016 року № 7838/4/4.2-ДП-16.

06.09.2016р., начальником ГУ Держпраці у Львівській області було видано наказ №1176-п, яким головному інспектору Гучко М.М., було доручено провести в термін з 06.09.2016р. по 16.09.2016р., позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства про працю та загальнообов?язкове державне соціальне страхування у ФОП ОСОБА_1 Крім того, 06.09.2016р., за №1164, начальником ГУ Дерржпраці у Львівській області було видано направлення на проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1, інспектором Гучко М.В., в період з 06.09.2016р. по 16.09.2016р.

Згідно протоколу №13/07/024/0586 від 31.10.2016р., складеного головним державним інспектором Гучко М.М., ОСОБА_1, вчинив порушення статті 259 КЗПП України, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 188-6 КУпАП.

Як вбачається із зазначеного протоколу, позивач ОСОБА_17, зазначив, що 12.09.2016р., перебував у відпустці та будь-яких документів, щодо направлення на проведення перевірки ним не отримувалось.

Дослідженими в суді належними доказами встановлено, що 31.10.2016р., ФОП ОСОБА_1, надав головному інспектору Держпраці у Львівській області Гучко М.М., пояснення, в якому вказав, що він 12.09.2016р., на місці проведення позапланової перевірки не перебував.

Згідно наказу ФОП ОСОБА_1, від 07 вересня 2016 р. за №Н-006, ОСОБА_1, перебував у щорічній основній відпустці, терміном 16 календарних днів: з 08.09.2016р. по 23.09.2016р., що доводиться розпискою інспектора Гучко М.М. на поясненні ОСОБА_1

Відповідно до наказу ТОВ «Пасат», директором якого є ОСОБА_1, від 07 вересня 2016 р. за №Н-003, ОСОБА_1, перебував у щорічній основній відпустці, терміном 16 календарних днів: з 08.09.2016р. по 23.09.2016р., та на час відсутності, обов?язки директора ТОВ «Пасат» покладено на ОСОБА_4 і дане заперечення було взято до уваги інспектором Сироїжко О.Є., яка також склала акт про не допуск її до перевірки ТзОВ «Пассат» і керівника ТзОВ «Пассат», яким є цей же ОСОБА_1 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за недопущення інспектора до перевірки підприємства.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо неналежного доказу наказу №Н-066 від 07.09.2016р. щодо перебування ОСОБА_1 у щорічній відпустці оскільки, такий не був наданий безпосередньо в період з 12.09.2016р. до 16.09.2016р. тобто, в період перевірки, і не був поданий під час подачі позову, а долучений тільки в судовому засіданні оскільки, такий про даний доказ безпосередньо повідомлялася інспектор Гучко М.М., про що свідчить пояснення ОСОБА_1 від 31.10.2016р. і в цей же день, про це був повідомлений також інспектор Сироїжко О.Є., якій також був наданий наказ про перебування директора ТзОВ «Пассат» ОСОБА_1 у відпустці, яка взяла це до уваги. Суд вважає, що оскільки ОСОБА_1, який зареєстрований як ФОП є одночасно директором ТзОВ «Пассат» правомірно перебував у відпустці і спірний наказ є належними доказом, який підтверджує його відсутність як ФОП і одночасно директора ТзОВ «Пассат» за місцем проведення підприємницької діяльності.

З долучених до матеріалів справи копії документів відповідачем, вбачається, що на адресу позивача було скеровано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 188-6 КУпАП, однак до матеріалів справи не додано жодного доказу скерування на адресу позивача повідомлення про проведення позапланової перевірки та підтвердження вручення таких повідомлень, що слід зазначити, що відповідач не дотримався п.4 Порядку проведення посадовими особами Державної Інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1291/21603, яким передбачено, що безпосередньо перед проведенням перевірки він повинен надати копію відповідного направлення, оскільки лише за наявності такого, інспектор має право на здійснення перевірки.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1, на час вчинення правопорушення - з 08.09.2016р., по 23.09.2016р., перебував у щорічній основній відпустці згідно з згаданим наказом, не отримував повідомлення про проведення позапланової перевірки, який в розумінні ст. 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення тому, виходячи з вимог ст.ст.7, 9, 251 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП.

Таким чином, притягненням відповідачем позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП та накладення на нього стягнення за даною статтею не грунтується на вимогах чинного законодавства. Відтак, позов підлягає до задоволення та слід визнати протиправною постанову по справі про №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, скасувавши її. Інші доводи позивача та заперечення не спростовують висновок суду про протиправність оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст.9,71,86, 99-102, 159-161 КАС України, ст.ст.247, 279 КпАП України суд, -

постановив:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016р. винесену головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Гучко Марією Михайлівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1343 (одна тисяча триста сорок три) грн. 00 коп..

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Р. Т. Шрамко