Справа № 806/2286/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Житомир справа № 806/2286/16

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Суб'єкта владних повноважень - Начальника ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Треті особи: Головне управління Національної поліції в Київській області, Заступник начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати інформацію,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просив визнати неправомірними дії (бездіяльність) Суб'єкта владних повноважень - Начальника ОСОБА_2 в частині ненадання повної інформації за інформаційним запитом від 25.10.2016р. та зобов'язати надати йому повну інформацію на вказаний запит від 25.10.2016р.

Заявою від 01.12.2016року Позивач збільшив свої позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Київській області щодо визнання неправомірними дії (бездіяльність) в частині ненадання повної інформації за інформаційним запитом від 17.11.2016р. та зобов'язати надати йому повну інформацію на вказаний запит від 17.11.2016р.

Ухвалою суду від 22.02.2017року Позовні вимоги Позивача до Головного управління Національної поліції в Київській області залишено без розгляду на підставі відповідної заяви Позивача від 06.02.2017року.

В судове засідання Позивач не прибув, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Суб'єкт владних повноважень, Начальник управління в структурі Управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2, Відповідач-1 по даній справі, в судове засідання не прибув, направив суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що на запит Позивача від 25.10.2016року направлена відповідь від 03.11.2016року, в якій роз'яснено підстави запиту від 16.09.2016року щодо підтвердження місця проживання Позивача та направлено Позивачу копію такого запиту.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Відповідач-2 по даній справі, в судове засідання не прибув, направив суду письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. В запереченнях зазначив, що спір з приводу аналогічного по суті інформаційного запиту, але від 15.11.2016року, вже був предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі (№806/2483/16), по якій ухвалено судове рішення, що набрало законної сили і на виконання якого Позивачу вже надана відповідь 16.01.2017року.

Представник Головного управління Національної поліції в Київській області, Третьої особи в даній справі, в судове засідання не прибув, направив суду письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи без його участі. В письмових заперечних зазначено, що Головне управління Національної поліції в Київській області ніякої інформації відносно Позивача не отримувало і не створювало, а тому запит від 17.11.2016року направило за належністю до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про що листом від 23.11.2016року повідомило Позивача.

Заступник начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Третя особа по даній справі, в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Враховуючи неявку в судове засідання представників сторін та відсутність в потребі допиту свідка чи експерта, суд відповідно до вимог ст.128 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, враховуючи письмові заперечення представника Відповідача і Третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач 28.10.2016року направив на ім'я Начальника Управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 інформаційний запит від 25.10.2016року щодо отримання копії запиту вказаного суб'єкта владних повноважень від 16.09.2016року та роз'яснення щодо підстав направлення такого запиту відносно Позивача.

18.11.2016року Позивач направив інформаційні запити від 17.11.2016року до Головного управління Національної поліції в Житомирській області та до Головного управління Національної поліції в Київській області щодо отримання роз'яснень про мету та наміри співробітника поліції ОСОБА_2, який розповсюджує запити (запит від 16.09.2016року) та збирає персональні дані відносно Позивача.

Як зазначено в дослідженій судом довідці Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 01.02.2017року, ОСОБА_2 дійсно проходить службу на посаді начальника одного із управлінь кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (а.с.70).

Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, регулюються правовими нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року N 2939-VI (надалі - Закон N2939-VI), що були чинні на день виникнення спору.

За приписами частини першої статті 10 Закону N2939-VI кожна особа, в тому числі Позивач, окрім іншого, має право знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом, та має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

В свою чергу, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані, окрім іншого, надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом, та використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що запит від 25.10.2016року Позивачем відправлено 28.10.2016року, що підтверджується доданим до позову фіскальним чеком установи "Укрпошти" (зворотна сторона а.с.5).

Як свідчать матеріали справи запит Позивача на отримання публічної інформації від 25.10.2016р. отримано Управлінням кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області 31 жовтня 2016 року та зареєстровано за номером зі840/18-2016.

Листом Відповідача-1 за №1042/105/03/18-2016 від 03.11.2016року на адресу Позивача була направлена копія запиту від 16.09.2016року, яку запитував Позивач в своєму інформаційному запиті від 25.10.2016року (а.с.13).

Листом Відповідача-1 за №1043/18/01-2016 від 03.11.2016року на адресу Позивача надані роз'яснення щодо підстав, причин звернення даним суб'єктом владних повноважень із запитом від 16.09.2016року.

Спірні правовідносини щодо розгляду інформаційного запиту Позивача від 25.10.2016року були також предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №806/2285/16 за позовом Позивача про визнання протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання інформації (публічної інформації) на запит від 25.10.2016 та зобовязання надати таку інформацію.

Як зазначено в постанові Житомирського окружного адміністративного суду від 28.11.2016року в справі № 806/2285/16, що набрала законної сили відповідно до Ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017р., Позивачу було надано запитувану ним інформацію у порядку та у термін визначені Законом N2939-VI (а.с. ).

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь таж особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, права Позивача при розгляді його інформаційного запиту від 25.10.2016року ОСОБА_2, начальником одного із управлінь кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, не є порушеними, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судом також встановлено, що запит від 17.11.2016року щодо отримання роз'яснень про мету та наміри співробітника поліції ОСОБА_2, який розповсюджує запити (запит від 16.09.2016року) та збирає персональні дані відносно Позивача, до розпорядника інформації Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Відповідача-2, та до Головного управління Національної поліції в Київській області Позивачем відправлено 18.11.2016року, що підтверджується доданим до позову фіскальним чеком установи "Укрпошти" (зворотна сторона а.с.22).

Листом від 23.11.2016року Головного управління Національної поліції в Київській області вказаний запит також був направлений для розгляду за належністю до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Відповідача-2 по даній справі.

Суд враховує доводи представника Відповідача-2, викладені в письмових запереченнях, що спір з приводу аналогічного по суті інформаційного запиту Позивача, але від 15.11.2016року, вже був предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі (№806/2483/16), по якій ухвалено судове рішення, що набрало законної сили і на виконання якого Позивачу вже надана відповідь 16.01.2017року.

Як зазначено в постанові Житомирського окружного адміністративного суду від 04.01.2017року в справі № 806/2483/16, що набрала законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України, судом встановлена бездіяльність Відповідача-2 щодо ненадання повної інформації за запитом ОСОБА_1 від 15.11.2016року та зобов'язано надати повну відповідь на вказаний інформаційний запит.

Одночасно суд зазначає, що на інформаційний запит Позивача від 17.01.2016року та на інформаційний запит Позивача від 17.11.2016року, що надійшов від Головного управління Національної поліції в Київській області Відповідачем-2 не надавалися жодні відповіді.

Суд погоджується з доводами представника Відповідача-2, що інформаційні запити Позивача від 15.11.2016року та від 17.11.2016року за своєю суттю є аналогічними.

Разом з тим, за приписами ч. 1 ст. 20 Закону N2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У контексті наведеного суд відмічає, що правові норми Закону N2939-VI не містять окремого порядку чи дозволу не розглядати розпорядником інформації повторні запити на інформацію до одного і того ж органу від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо за результатами розгляду першого або попереднього запиту надано повну відповідь.

Статтею Закону N2939-VI визначено вичерпний перелік підстав для відмови та відстрочки в задоволенні запиту на інформацію і ним не передбачено наявність повторного чи тотожного за змістом запиту як підставу для відмови в його розгляду.

Заявник має право на отримання інформації відповідно до свого запиту, а розпорядник інформації повинен надавати відповідь з додержанням вимог Закону N2939-VI на кожен запит запитувача незалежно від того чи попередньо надавалася ідентична чи схожа інформація.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що запити Позивача від 17.11.2016року Головним управління Національної поліції в Житомирській області фактично не розглянуті, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вказане порушене право Позивача на доступ до публічної інформації підлягає судовому захисту шляхом визнання дій (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання інформації за запитом ОСОБА_1 від 17.11.2016 протиправними та зобов'язує розпорядника інформації надати відповідь на такий запит від 17.11.16.

Судові витрати у цій адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання інформації за запитом ОСОБА_1 від 17.11.2016р.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати ОСОБА_1 повну інформацію на запит від 17.11.2016р.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.Ф. Нагірняк