Справа № 2-а-13/10
Суддя: Боженко Л. В.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-13/10
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 березня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Боженко Л.В., при секретарі Отрошко Т.В., за участю позивача Любінецької НЕ, за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Павлограді Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області про поновлення на роботі, визнання незаконними та скасування наказів про догану та звільнення, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, матеріальної допомоги за 2007, 2008, 2009 рік, моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила поновити її на роботі в якості начальника Західно-Донбаського відділу природокористування Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області, стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 19 вересня 2007 року. В позови позивачка вказала на те, що з січня 1996 року вона знаходилася у трудових правовідносинах з відповідачем та була звільнена з посади начальника відділу екологічного та аналітичного контролю по Західно-Донбаському регіону - старшого державного інспектора Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області відповідно до наказу № 120-ос від 19.09.2007 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку з реорганізацією Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області. 29.12.2006 року був виданий наказ №174 ос начальника Держу- правління «Про ознайомлення працівників з реорганізацією». З цим наказом вона, як і усі працівники Держуправління була ознайомлена. Листом від 20 03.2007 року начальника Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області голові комісії з реорганізації Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровської області запропоновано перевести працівників Держуправління до утвореної установи, у тому числі і ОСОБА_3 Заява на перевод до зазначеної установи нею не надавалася. Крім того, вона з 28.03.2007 року по 21.06.2007 року перебувала на лікарняним. Наказом №52 ос від 10.04.2007 року було переведено Еапоненко П ОСОБА_4 виходу з лікарняного вона була ознайомлена з наказом начальника Держуправління від 25.06.2007 року №88 ос про переведення для подальшої роботи в Державній екологічній інспекції в Дніпропетровській області, з яким вона не погодилась тому, що не зазначена посада, посадовий оклад та не надана її згода. Відповідно до наказу № 89-ос від 25.06.2007 року, у звязку з її відмовою, їй було запропоновано вакантну посаду провідного спеціаліста Дніпропетровського відділу природокористування з посадовим окладом 515-00 грн, з яким вона також не погодилась. В порушення вимог ст. 32 КЗпП України вважає, що звільнення було проведене без її згоди, не на рівноцінну посаду, тоді як у звязку зі змінами в організації виробництва і праці не допускаються зміни суттєвих умов праці при продовженні роботи по тій же спеціальності, кваліфікації або посаді. Також вказує, що згоду на її звільнення було надано обласним профспілковим комітетом Державного управління охорони навколишнього

природного середовища в Дніпропетровської області в день звільнення а саме 19.09.2007 року з порушенням вимоги ч. 4 ст. 252 КЗпП України. Також, їй не була виплачена матеріальна допомога при звільненні, в порушення вимог ст. 42 КЗпП України їй повинно було надаватися переважне право на залишенні на роботі, так як працювала вона з 1996 року таза період роботи нарікань та доган не мала. Також у позові ОСОБА_2 вказує, що до звернення до суду з даним позовом, вона для врегулювання трудового конфлікту зверталась до територіальної державної інспекції праці у Дніпропетровської області та прокуратури Дніпропетровської області. ОСОБА_4 того, як вона не отримала позитивних результатів по розгляду її звернень, вона звернулась 17 березня 2008 року із позовною заявою до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, якій 14 серпня 2008 року відмовив у задоволені позову. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2008 року це рішення було залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 24 червня 2009 року рішення судів були скасовані, а провадження у справі закриті з тих підстав, що цей спір є публічно -правовим і відноситься до адміністративного судочинства. Тому просить визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та поновити його. Визнати незаконним та скасувати наказ № 120-ос від 19.09.2007 року, поновити на посаді начальника Західно-Донбаського відділу природокористування Державного управління охорони навколишнього середовища в Дніпропетровській області. Визнати незаконним та скасувати наказ № 106 ос від 26.07.2007 року. Стягнути з Державного управління охорони навколишнього середовища в Дніпропетровській області на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 75777, 83 грн, стягнути з відповідача на її користь матеріальну допомогу за 2007,2008, 2009 роки у сумі 17186,20 грн., стягнути компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням терміна виплати в сумі 8072,91 грн., стягнути на ії користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 Н І. підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 з січня 1996 року знаходилася у трудових правовідносинах з Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області та була звільнена з посади начальника відділу екологічного та аналітичного контролю по Західно-Донбаському регіону - старшого державного інспектора Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області згідно наказу № 120-ос від 19.09.2007 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку з реорганізацією Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області. Відповідно до наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 540 від 12.12.2006 року були створені Державні екологічні інспекції в областях, тобто нові юридичні особи, які забрали функції відділу екологічного та аналітичного контролю по Західно-Донбаському регіону Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області. У звязку з цим листом від 20.03.2007 року начальника Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області було запропоновано перевести усіх працівників до знов створеної установи, у тому числі і ОСОБА_2, яка від переводу відмовилась. При звільненні відповідачем були дотримані всі норми трудового законодавства, а саме: їй були запропонована інша посада, яка була на той час вакантна у Державному управлінні - провідного спеціаліста Дніпропетровського відділу природокористування, але позивачка відмовилась від неї. Повідомленням від

18.07.2007року позивача було попереджено про звільнення у двохмісячний термін, тобто з

18.09.2007року та рекомендованим повідомленням було направлено на адресу позивача. Оскільки позивачка була членом профспілки Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області вона була присутньою на засіданні профспілки від 19.09.2007 року на якому встановили, що посада ОСОБА_2 відноситься до інспекторського підрозділу управління, яке виділялося в окрему юридичну особу, внаслідок реорганізації. З позивачем було проведено повний розрахунок при звільненні, а

доводи позивача щодо невиплати матеріальної допомоги за 2007,2008,2009 рік вважає також необгрунтованими, так як відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 09.03.2006 року №

268 працівникам надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника, але позивачка за отриманням відпустки не зверталась та щорічну відпустку в 2007 році не одержувала.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в і тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка з січня 1996 року знаходилася у трудових правовідносинах з відповідачем та була звільнена з посади начальника відділу екологічного та аналітичного контролю по Західно-Донбаському регіону - старшого державного інспектора Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області відповідно до наказу № 120-ос від 19.09.2007 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку з реорганізацією Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області.

Так, в судовому засіданні також підтверджено матеріалами справи, що наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 540 від 12.12.2006 року «Про реорганізацію територіальних органів Мінприроди» були реорганізовані Державні управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, шляхом виділення із складу екологічних інспекцій та утворені Державні екологічні інспекції в областях, містах Києві та Севастополі, як спеціальні підрозділи Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, з визначенням терміну державної реєстрації державних екологічних інспекцій, яке свідчить про створення окремих юридичних осіб. У звязку з цим, листом від 20.03.2007 року начальника Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області було запропоновано голові комісії з реорганізації Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області перевести усіх працівників до знов створеної установи, у тому числі і ОСОБА_2 Н І

Відповідно до наказу № 88-ос від 25.06.2007 року «Про переведення працівника у звязку з реорганізацією Державного управління» переведено 25.06.2007 року для подальшої роботи в Державній екологічній інспекції в Дніпропетровській області працівника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області - ОСОБА_2 - начальника відділу екологічного та аналітичного контролю по Західно- Донбаському регіону - старшого державного інспектора Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області. З зазначеним наказом бінецька Н.І. була ознайомлена, про що свідчить її підпис. З цім наказом, як встановлено у гісудовому засіданні, ОСОБА_2 не погодилась, тому їй згідно наказу № 89 ос від

25.06.2007року було запропоновано на той час вакантну посаду у Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області - провідного

I спеціаліста Дніпропетровського відділу природокористування. Ствердження позивачки про те, по відповідач не дотримав вимог трудового законодавства, повязаних зі змінами в організації іиробництва і праці, а саме: пропонував посаду провідного спеціаліста Дніпропетровського відділу природокористування Державного управління, з посадовим окладом 515,00 грн. та яка І знаходилась у м. Дніпропетровськ, а не нову посаду начальника Західно-Донбаського відділу | природокористування Державного управління, суд вважає безпідставними, так як станом на 25.06.2007 року залишалась одна вакантна посада в управлінні - провідного спеціаліста, а посада начальника Західно-Донбаського відділу природокористування Державного управління, була зайнята Гапоненко П.1. з 10 квітня 2008 року. Ствердження представника [ відповідача про те, що позивачу не було запропоновано посаду начальника знов створеного Кахідно-Донбаського відділу природокористування Державного управління, а іншій особі, з І тих підстав, що право власника або уповноваженого ним органу вирішувати питання щодо вандидатів на інші посади в очолюваній ним установі, а також те, що позивачка була інспектором та повинна була перейти до Державної екологічної інспекції відповідно до своїх ['функціональних обовязків, суд находить законними та такими, які відповідають вимогам ст.

140КЗпП України, де вказано, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також І строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані Власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в і тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Також відповідачем були виконани вимоги ст.. 49 КЗпП України, яка передбачає, що про Наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і ( праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж [підприємстві, в установі, організації. Так повідомленням Державного управління охорони | навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області від 18.07.2007 року 4- 1798-1-1 позивачку було попереджено про звільнення у двохмісячний термін, тобто з І 18.09.2007 року, що підтверджується повідомленням про вручення.

І Також відповідачем були виконани вимоги ст.43 КЗпП України, надання згоди І профспілковим комітетом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області відповідно до протоколу від 19.09.2007 року, на 1 якому була присутня позивачка, та на якому було встановлено, що посада ОСОБА_2

відноситься до інспекторського підрозділу управління, яке виділялося в окрему юридичну І особу, внаслідок реорганізації. Членами профспілкового комітету, які голосували і одноголосно, було вирішено дати згоду на звільнення ОСОБА_2 у звязку з реорганізацією.

І Також в судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалам і справи, тє що згідно ч.І ст.40 КЗпП України у відповідача мали місце зміни в організації виробництва, реорганізація підприємства, також скорочення чисельності та штату працівників. Також при проведенні звільнення відповідач був вправі в межах однорідних професій і посад провести Іперестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш і кваліфікованого працівника.

Вимоги позивача щодо скасування наказу Державного управління охорони навколишнього

природного середовища в Дніпропетровській області № 106 ос від 26.07.2007 року про винесення догани не підлягають оцінки та задоволенню, так як виходять за межі адміністративного позову щодо поновлення на роботі та повязаних з цим правових наслідків, так як ОСОБА_2І була звільнена, у звязку з реорганізацією Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області, а не у звязку з порушенням трудової дисципліни. Що стосується вимог про виплату позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням терміна виплати в сумі 8072,91 грн., стягнення на ії користь моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., то задоволенню вони не підлягають, тому що ОСОБА_2 відмовлено в позови про поновлення її на роботі. В частини позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги за 2007, 2008, 2009 рік у розмірі 17186,20 грн. також не підлягають задоволенню. Дійсно таки виплати передбачені Постановою Кабінету Міністрів від 09.03.2006 року № 268, згідно якого працівникам для вирішення соціально - побутових питань, та для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної зарплати працівника. Але щорічну відпустку в 2007 році позивачка не одержувала, а отримала при звільненні відповідно до наказу № 120-ос від 19.09.2007 року компенсацію за 135 календарних днів невикористаної чергової відпустки за період з 19.01.2004 року - 18.09.2007 року. Що стосується стягнення матеріальної допомоги за 2008, 2009 роки, також не підлягають задоволенню, так як відмовлено в позови про поновлення на роботі.

Що стосується пропуску строку до суду ОСОБА_2, то відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою до суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як вказує ОСОБА_2 в адміністративному позові, що вона звернулась із позовною заявою до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 17.03.2008 року. Це тоді як після звільнення пройшло майже півроку. Згідно ч.І ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків суд може поновити ці строки. Тому враховуючи обставини зазначені позивачкою щодо поважності причин: звернення до територіальної державної інспекції праці у Дніпропетровській області та прокуратури Дніпропетровської області, до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України з метою перевірки законності її звільнення, не може визнати такими, що перешкоджали ОСОБА_2І своєчасному зверненню до суду. Тому вони не можуть бути визнані поважними і підстав для поновлення строків не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 42, 43, 492, 232, 233, 234, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 8,9,69,159,160,162 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області про поновлення на роботі, визнання незаконними та скасування наказів про догану та звільнення, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, матеріальної допомоги за 2007. 2008,2009 рік, моральної шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається в Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Л.В.Боженко