Справа № 646/12657/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 р.Справа № 646/12657/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2016р. по справі № 646/12657/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в якому просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії державного службовця з грудня 2015р. ум зв'язку зі збільшенням заробітної плати на посаді начальника відділу з якої він пішов раніше .

Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16.12.2016р. в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Вказує , що відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, отже на даний час повинні застосовуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення мені пенсії). Посилається на рішення Конституційного Суду України щодо трактування категорії «звуження змісту прав і свобод», тобто із скасуванням ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення її пенсії), були фактично звужені її права на отримання соціальних виплат, що є недопустимим в силу ч. 3 ст. 22 Конституції України.

Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги. Вважає постанову суду першої інстанції правомірною, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги , постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16.12.2016р. залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача , перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 87% від заробітної плати.

04.11.2016 року позивач звернувся Управління із заявою про перерахунок пенсії з грудня 2016 року, надавши довідку видану Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації від 27.10.2016 року № 02-41/6060.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 07.11.2016 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу", у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, тобто УПФУ обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням приписів ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01.05.2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року.

10.12.2015 року прийнято Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, який набув чинності 01.05.2015 року.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені Закону України "Про державну службу" були чинними як на момент звернення позивача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, так і на момент розгляду справи, неконституційними не визнавались.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що позивач із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова 04.11.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р., тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням приписів ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року .

Колегія суддів зазначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача про неможливість звуження її соціальних прав колегія суддів зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах «Аррас та інші проти Італії» (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та «Сухобоков проти Росії» (Sukhobokov v. Russia), заява №75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року).

Посилання апелянта щодо ненадання судом першої інстанції належної оцінки положенням Конституції України щодо недопущення звуження та обмеження прав, можливості застосування цих норм, як норм прямої дії, наявності у нього законного права на перерахунок пенсії, як державного службовця, є безпідставними. Жодна наведена норма Конституції України, як норма прямої дії, не визначає умови та порядок проведення перерахунку пенсії саме з підстав підвищення заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на Постанову КМУ від 09.12.2015 № 1013 є помилковими, оскільки зазначеною постановою регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Доводи апелянта з посиланням на помилки суду першої інстанції , допущені в даті з якої позивач просив провести перерахунок пенсії та в даті подання ним заяви до пенсійного фонду, прийняті судом апеляційної інстанції до уваги , однак вони не впливають на вирішення справи по суті , оскільки такі помилки суду не призвели до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи вищевикладене , доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2016р. по справі № 646/12657/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення , є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 21.02.2017 р.