Справа № 141/1295/16-а
Суддя: Лисак О. І.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/1295/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2017 року смт. Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Лисак О.І.
за участю секретаря Данилюк В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира роти патрульної поліції батальйону Управління патрульної поліції у м. Вінниці лейтенанта поліції Удалова Дмитра Костянтиновича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови командира роти патрульної поліції батальйону Управління патрульної поліції у м. Вінниці лейтенанта поліції Удалова Д.К. серія АР№570273 від 27.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, без участі сторін,
В С Т А Н О В И В:
До Оратівського районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до командира роти патрульної поліції батальйону Управління патрульної поліції у м. Вінниці лейтенанті поліції Удалова Дмитра Костянтиновича,третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. ВінниціДепартаменту патрульної поліції про скасування постанови командира роти патрульної поліції батальйону Упраління патрульної поліції у м. Вінниці лейтенанті поліції Удалова Д.К. серія АР№570273 від 27.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно із яким 27.11.2016 року командиром роти патрульної поліції батальйону управління патрульної поліції м.Вінниці лейтенантом поліції Удалов Д.К. було винесено постанову серія АР№048875 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, нібито проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає такою, що винесена всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексув системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Ч.З ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.З ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, де розташоване Управління патрульної поліції м. Вінниці. Проте, інспектор Удалов Д.К. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушив права ОСОБА_1 , зокрема , находячись на узбіччі дороги із інтенсивним транспортним рухом потока машин, працівник поліції, одразу без зайвих розмов виклав своє бачення справи-винний. Для ОСОБА_2 на той час не діяли норми ст. 245 КУпАП, ним не з`ясовувалось, чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна особа, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини які пом`якшують і обтяжують відповідальність а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Рішення було прийняте без будь-якого розгляду.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, командир роти Удалов Д.К. не дав позивачу ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, ОСОБА_2 проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставинг справи

Разом з тим, після висловлення звинувачень, ОСОБА_2 на капоті свого патрульного автомобіля виніс постанову. Будь-які докази звинувачень не надав, відеозапис правопорушення з відеореєстратора патрульного автомобіля чи нагрудної камери, що являється доказом, не продемонстрував. Пояснення водія, в якому позивач категорично заперечив свою провину, долучив до постанови вже після її складання, і то, на вимогу водія, що говорить про те, що пояснення водія як доказ не оцінювались. Перехрестя перетинали пішоходи на заборонений червоний сигнал світлофору, в той час як ОСОБА_1 переїжджав зазначене перехрестя, дані пішоходи весь час перебували поряд, очікуючи трамвай на зупинці, проте працівник поліції ОСОБА_2 не вжив заходів щодо прийняття пояснень в цих осіб, які могли б об`єктивно надати докази невинуватості позивача. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

Таким чином, були встановлені такі порушення: відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову командира роти патрульної поліції батальону Управління патрульної поліції м.Вінниці лейтенанта поліції Удалова Д.К. серія АР№570273 від 27.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Справу просить розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Вінниці Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надіславши заперечення, та компакт-диск із відеозаписом нагрудної камери, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із слідуючого.

Згідно із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 570273 від 27.11.2016 року 27.11.2016 року о 16 год 35 хв ОСОБА_1 в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе керуючи автомобілем АUDІ державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора у вказаному напрямку, чим порушив п. 8.7.3 «з» ПДР України, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Так як в позивачем ОСОБА_1 доведено обставини, на яких грунтуються його вимоги, то суд приходить до висновку, про задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частина друга статті 71 КАС встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обставини та докази, якими відповідач обґрунтовує своє запечення, суд не приймає до уваги, оскільки постанова серія АР№570273 від 27.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП виносилась відразу на місці зупинки транспортного засобу, і вказані докази працівником поліції не досліджувались та не брались до уваги.

Скасовуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд також виходить з того, що відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зазначена правова норма містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху. Судом встановлено, що у даному випадку та при встановлених судом обставинах, жодної з підстав визначених Законом, яка б звільняла працівника поліції ОСОБА_2 від складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було.

Як вбачається з матеріалів справи, працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не було, що є порушенням Закону.

Також суд, скасовуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, виходить і з того, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складення протоколу про адміністративні правопорушення та розгляд уповноваженим органом справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Як зазначає Конституційний суд, аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстави для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення відсутні, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", яке вживається у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься у положеннях частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке вживається в положеннях частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, КУпАП визначені правопорушення, які не потребують довготривалої процедури, але цей перелік є вичерпний, коли особу можна притягти до адміністративної відповідальності безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення. В усіх інших випадках, як і в даному випадку, співробітник поліції зобов`язаний скласти протокол, опитати свідків, отримати пояснення від особи, яку притягують до відповідальності, та направити такий протокол уповноваженому органу, де у відділенні поліції уповноважений співробітник з дотриманням вимог КУпАП зобов`язаний розглянути протокол та винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, забезпечивши при цьому особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливість реалізувати права гарантовані їй статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, вимоги Конституції України та КУпАП командиром роти патрульної поліції батальону Управління патрульної поліції м.Вінниці лейтенантом поліції Удаловим Д.К. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, дотримані не були.

Статтею 1, частиною 2 статті 3 Конституції України визначено, що Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з вимогами КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частина 1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь к процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 7-12, 69-71, 76, 79, 80, 99-100, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову командира роти патрульної поліції батальйону Управління патрульної поліції м.Вінниці лейтенанта поліції Удалова Д.К. серія АР№570273 від 27.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015р. постанова підлягає апеляційному оскарженню.

СУДДЯ О.І. Лисак

У повному обсязі постанова суду виготовлена 20.02.2017 року.