Справа № 556/1686/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Поровський В.А.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА
іменем України

"14" лютого 2017 р. Справа № 556/1686/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Майора Г.І.
суддів: Бучик А.Ю.
Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "23" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Володимирецького об`єднаного управління ПФУ Рівненської області про зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку на шість років згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживала та працювала в зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 01.01.1993 року прожив в цій зоні не менше трьох років.
Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23.11.2016 в позові ОСОБА_1 заявленого до Володимирецького обєднаного управління ПФУ Рівненської області про призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на шість років відмовлено за безпідставністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Позивач надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.
Відповідач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких також просить розглянути справу без участі представника управління.
Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся 17.08.2016 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 ХІІ ( далі - Закон № 796 ХІІ). До заяви позивач додав копію тредової книжки, копію паспорта, копію Чорнобильського посвідчення, копію довідки про проживання (а.с.8).
Листом від 19.08.2016. №1141/05-01 Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на те, що позивач в період з 30.07.1986 по 01.10.1990 працював в Рівненському управлінні механізації будівництва Облміжколгоспбуду і не міг постійно проживати в с.Великі Цепцевичі.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав доказів постійного проживання чи постійної роботи в зоні гарантованого добровільного відселення, а надання ксерокопій свідоцтв про наявність у позивача тринадцятеро дітей та домашнього господарства не є належними доказами, які містять інформацію щодо предмету позову, відтак відсутні правові підстави для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з такого.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Нормою ст.55 Закону № 796 ХІІ визначено, що особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, - зменшення віку передбачено 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Відповідно до частин 3, 4 статті 15 Закону № 796-ХП підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-ХП.
Пунктом 29 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.
З копії паспорта ОСОБА_1 убачається, що його місце проживання зареєстровано з 10 вересня 1979 року за адресою: с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області ( а.с. 4-5).
З довідки Великоцепцевицької сільської ради №3240 від 15.07.2016 убачається, позивач дійсно проживав в с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, з 03.08.1962 по вересень 1978 року та з 28.06.1983 по даний час (а.с7).
Даний населений пункт у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
З матеріалів справи також вбачається, що 12 березня 1994 року ОСОБА_1 видано посвідчення громадянина, який працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986 р.р. № НОМЕР_1 - 3 категорії, Серії Б (а.с.6).
В силу вимог ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілого від Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до статті 14 Закону № 796-ХП, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, потерпілі які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.
Наявність у позивача вищезазначеного посвідчення, є достатнім підтвердженням того, що він на протязі не менше 3 років проживав або постійно працював саме у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому колегія суддів приходить до виснову, що відмова відповідача, яка ґрунтується на відсутності документів, які підтверджували відомості про постійне місце проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, є неправомірною.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що позивач набув права на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з підстав обгрунтованого підтвердження факту його проживання у зоні радіоактивного забруднення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.
Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а так само порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення згідно ст.202 КАС України.
Враховуючи викладене, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "23" листопада 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Зобов`язати Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію із зниженням пенсійного віку на шість років відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 04 серпня 2016 року.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Соборна,28,смт.Володимирець,Рівненська область,34300
4-третій особі: - ,