Справа № 810/3305/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року (13:34) м.Київ 810/3305/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю секретаря судового засідання Касьянової О.В., представника відповідача Матківського Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранссервіс" про застосування заходів реагування.

Суть спору: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранссервіс" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення експлуатації автомобільного газозаправного пункту, розташованого за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Привокзальна, шляхом відключення від джерел електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері операторної, до повного усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що в ході проведення планової перевірки автомобільного газозаправного пункту Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансервіс", що розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Привокзальна, було встановлено порушення відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді повного зупинення експлуатації автомобільного газозаправного пункту до повного усунення порушень.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтрансервіс" було усунено порушення, які зазначені в акті перевірки №858 від 30.09.2016 під пунктами з 1 по 13.

Так, зокрема, відповідач зауважив про те, що факт усунення відповідних порушень встановлений посадовими особами Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області під час проведення позапланової перевірки та зафіксований в акті №1134 від 24.11.2016.

Також відповідач зазначив, що виявлене позивачем під час проведення планової та позапланової перевірок порушення, зокрема, нездійснення ТОВ "Спецтрансервіс" монтажу та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуації та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог, не має розцюноватись в якості порушення, оскільки на момент проведення відповідних перевірок нормами чинного законодавства не передбачено правил щодо улаштування, експлуатації і технічного обслуговування автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення.

Крім того, відповідач зауважив про те, що з 03.08.2011 автомобільні газозаправні станції та автомобільні газозаправні пункти було виключно з переліку об'єктів, які підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, що встановлені наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України "Про затвердження Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення" №288 від 15.05.2008. У зв'язку з цим, відповідач вважає, що ним не було вчинено жодного порушення в сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки.

13.12.2016 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання б/н від 13.12.2016 (вх.№1838/16 від 13.12.2016) про здійснення розгляду справи за відсутності представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю підготовки стронами мирової угоди.

Розглянувши у судовому засіданні вказане клопотання, суд відмовив у його задоволенні, про що постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Винницькій області було проведено планову перевірку щодо додержання Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтрансервіс" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої був складений акт №858 від 30.09.2016.

Відповідно до зазначеного акта посадовими особами контролюючого органу було здійснено перевірку автомобільного газозаправного пункту, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, б/н, та встановлені наступні порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки:

- п.3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях; п.12 Наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України від 16.08.2005 №140 "Про внесення змін до наказу МНС України від 18.12.2000 №338" - нерозроблення та неузгодження з Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Винницькій області повідомлення про результати ідентифікації ПНО;

- ст.ст.20,55 Кодексу цивільного захисту України; р.V Правил пожежної безпеки - незабезпечення території автомобільного газозаправного пункту необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння (виходячи з вимог будівельних норм та нормативних документів);

- ст.ст.20, 55 Кодексу цивільного захисту України; п.30 р.VII Правил пожежної безпеки для об'єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів - незабезпечення території автомобільного газозаправного пункту переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконанні;

- п.п.1.21 п.1 р.VI НАПБ А.01.001-2014; п.9.2 р.9 ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" - відсутність актів прихованих робіт щодо улаштування і монтажу заземлювачів струмовідводів системи захисту від блискавки та її вторинних проводів;

- п.п.1.21 п.1 р.VI НАПБ А.01.001-2014; п.п.9.1.2 п.9.2 р.9 ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" - відсутність актів прийняття до експлуатації системи захисту від блискавки та її вторинних проявів;

- п.п.1.21 п.1 р.VI НАПБ А.01.001-2014; п.п.9.1.2 п.9.2 р.9 ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" - відсутність комплекту експлуатаційно-технічної документації блискавкозахисту;

- п.п.1.21 п.1 р.VI НАПБ А.01.001-2014; п.п.9.2.7 ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" - нескладення паспортів блискавко захисних пристроїв;

- п.п.1.21 п.1 р.VI НАПБ А.01.001-2014; п.п.9.3.2 ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" - не проведення щорічної перевірки і огляду пристроїв блискавкозахисту перед початком грозового сезону;

- ст.ст.20,91 Кодексу цивільного захисту України; ПКМУ №444; ПКМУ №819 - непроходження посадовою особою функціонального навчання у сфері цивільного захисту;

- п.2.5.12 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій - невиконання опори з межею вогнестійкості не менше R120, на які встановлено резервуари СВГ;

- п.3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях;п.6 Правил експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей, в разі виникнення - нездійснення монтажу та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог;

- п.3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях; пп.5,21,22 Наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України від 16.08.2005 №140 "Про внесенні змін до наказу МНС України від 18.12.2000 №338" - відсутність паспорту потенційно небезпечного об'єкта;

- п.3 Порядку декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки; п.9 ч.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України - нездійснення декларування безпеки об'єкта підвищеної небезпеки.

З метою усунення виявлених порушень Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області було винесено припис №549 від 05.10.2016 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної небезпеки, у якому позивач вимагав від відповідача забезпечити у строк до 30.12.2016 проходження посадовою особою функціонального навчання у сфері цивільного захисту.

Неусунення відповідачем виявлених порушень стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

При цьому, під час розгляду справи у період з 23.11.2016 по 24.11.2016 Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області було проведено позапланову перевірку щодо додержання Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтрансервіс" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт №1134 від 24.11.2016.

Зі змісту вказаного акта перевірки вбачається, що в ході перевірки було встановлено, що позивачем не було усунено таке порушення:

- не здійснено монтаж та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог, що є порушенням вимог п.3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях; п.6 Правил експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі виникнення.

Отже, не усуненим відповідачем залишено одне порушення, яке раніше було відображено під п/н 11 в акті планової перевірки №858 від 30.09.2016, яке і підлягає дослідженню в рамках цієї справи, з приводу чого суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі-Закон №877).

Частиною 1 ст.1 Закону №877 встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 7 ст. 7 Закону 877 встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, регулюється Кодексом цивільного захисту України.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).

Отже, підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду є наявність загрози життю та здоров'ю людей внаслідок порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, зокрема, з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Водночас, щодо виявленого позивачем під час здійснення позапланової перевірки порушення у вигляді нездійснення відповідачем монтажу та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу цивільного захисту України на об'єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи).

Відповідно до ч.4 ст.53 Кодексу цивільного захисту України вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідні Правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення були затверджені Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15 травня 2006 р. N288 (Правила).

Згідно з Розділом 1 Правил №288 ці Правила влаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення визначають вимоги щодо обладнання потенційно небезпечних об'єктів автоматичними системами раннього виявлення загроз надзвичайних ситуацій та тих надзвичайних ситуацій, що сталися, а також системами оповіщення про надзвичайні ситуації працюючого персоналу та населення, яке перебуває в зонах можливого ураження небезпечними чинниками.

Правила розповсюджуються на потенційно небезпечні об'єкти під час їх будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, зміни функціонального призначення, а також на об'єкти, що експлуатуються.

Вимоги Правил є обов'язковими для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями незалежно від виду їх діяльності та форми власності, приміщення та інші об'єкти яких підлягають обладнанню системами виявлення загрози виникнення техногенних надзвичайних ситуацій та оповіщення людей, а також тими, які здійснюють проектування, експлуатацію, технічне обслуговування вищевказаних систем та нагляд за їх утриманням.

Згідно з п.4.1 Розділу 4 Правил перелік об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, наведено у додатку.

В свою чергу, відповідно до позиції 5 додатку до пункту 4.1 Правил №288 (в редакції, яка діяла до 05.09.2011) автозаправні, автомобільні газозаправні станції та пункти, автомобільні газонаповнювальні компресорні станції, склади газу і газопродуктів були віднесені до переліку об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій.

Водночас, наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 03.08.2011 №793 "Про внесення змін до наказу МНС України від 15.05.2006 №288", який набрав чинності з 05.09.2011, було внесено зміни до Правил та, зокрема, з додатку до Правил була виключена вищевказана позиція 5.

Отже, починаючи з 05.09.2011 відбулись зміни у правовому регулюванні відносин, пов'язаних з улаштуванням, експлуатацією та технічним обслуговуванням систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей, а саме: автозаправні, автомобільні газозаправні станції та пункти, автомобільні газонаповнювальні компресорні станції, склади газу і газопродуктів були виключені з переліку об'єктів, для яких встановлення автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, під час їх експлуатації, є обов'язковим.

Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Таким чином, з огляду на те, що на момент проведення планової та позапланової перевірок Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансервіс" чинним законодавством України не було передбачено обов'язкове встановлення на автомобільних газозаправних пунктах систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій, суд вважає безпідставними висновки позивача щодо порушення відповідачем вимог Правил та улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення та Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, про які зазначено в актах перевірки №858 від 30.09.2016 та №1134 від 24.11.2016.

За таких обставин, оскільки матеріали справи свідчать про усунення відповідачем порушень, про які зазначено в акті перевірки №858 від 30.09.2016 та, враховуючи встановлення судом відсутності у відповідача обов'язку по обладнанню на автомобільному газозаправному пункті системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансервіс" заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинення експлуатації цього АГЗП.

У зв'язку з цим, позов не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 14.12.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений та підписаний 19.12.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.