Справа № 802/2352/16-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

09 лютого 2017 р. Справа № 802/2352/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Демченка А.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Кургаєва Д.М., Ткач А.С.,

відповідача: Непийводи І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький завод пакувальних виробів "Вінтар"

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницький завод пакувальних виробів "Вінтар" з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкового повідомлення-рішення № від 19.12.2016 року, яким позивачу нараховано грошове зобов'язання штрафних (фінансових) санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 93853,57 грн.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов, посилаючись на обґрунтування позовної заяви. Додатково вказали, що відповідач дійшовши висновку про перевищення законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки (90 днів) за вказаними договорами, не врахував змін у чинному законодавстві України, якими збільшено строки надходження валютної виручки з 90 до 120 днів.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення. Додатково зазначили, що висновки, які містяться у акті перевірки, є обґрунтованими, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини.

ТОВ "ВЗПВ "Вінтар" укладено контракт №14/03-16 від 14.03.2016 року із нерезидентом - индивидуальный предприниматель ОСОБА_4, Республика Туркменистан.

Предметом контракту є здійснення операцій купівлі-продажу кришок металевих на суму 1000000 дол. США про що укладено контракт №14/03-16 від 14.03.2016 року. (надалі - Контракт). За період з дати укладання Контракту, 14.03.2016 року по 31.10.2016 року, Позивач відвантажив на користь Покупця товар в сумі 64600.00 дол. США, в свою чергу від покупця надійшла сума в розмірі 64600.00 дол. США.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Вінницькій області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків за контрактом №14/03-16 від 14.03.2016 року за період з дати укладання контракту по 31.10.2016 року. За результатами позапланова виїзної документальної перевірки складено акт №179/1402/00383679 від 02.12.2016 року ( а. с. 8-16 ) та нараховано 93853,57 грн. пені за порушення термінів розрахунків.

Так, уповноважений банк - АБ "Банк Південний" листом від 08.09.2016р. за №17-48863 надав Вінницькій ОДПІ інформацію про порушення з боку TOB "Вінницький завод пакувальних виробів "Вінтар" законодавчо встановлених строків при проведенні розрахунків по контракт №14/03-16 від 14.03.2016 року (дата здійснення операції - 22.04.2016 року).

На виконання умов контракту, ТОВ"ВЗПВ "Вінтар" 22.04.2016 року відвантажило на користь нерезидента товар згідно МД №/2016/009084 від 22.04.2016 року на загальну суму 64600.00 дол. США, що еквівалентно 1639138,11 грн. Граничний строк надходження імпортного товару за вказаною операцією - 21.07.2016 року.

В законодавчо встановлений строк валютна виручка від нерезидента надійшла частково в сумі 40000дол. США /999039,98 грн.

Станом на 22.07.2016 року за розрахунками по контракту (за операцією, здійсненою 22.04.2016 року) утворилась прострочена дебіторська заборгованість в сумі 24600,00 дол. США, граничний строк погашення якої минув 21.07.2016 року.

Вказана сума дебіторської заборгованості погашена нерезидентом шляхом надходження валютної виручки по сумах:

- 2460,00 дол. США/ 61718,11 грн., яка була зарахована на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання" №5102 в АБ "ПІВДЕННИЙ" (зарахування здійснено 18.08.2016 ). 35 відсотків вказаної вище суми отриманої валютної виручки, що залишається у розпорядженні підприємства - в сумі 861,00 дол. США/ 21672,15 грн. було зараховано 19.08.2016 року на поточний валютний рахунок №5102, відкритий ТОВ"ВЗПВ "Вінтар" в уповноваженому банку - АБ "ПІВДЕННИЙ", що відповідає умовам контракту;

- 6935,90 дол. США/ 175217,76 грн., яка була зарахована на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання" №5102 в АБ "ПІВДЕННИЙ" (зарахування здійснено 19.08.2016 ). 35 відсотків вказаної вище суми отриманої валютної виручки, що залишається у розпорядженні підприємства - в сумі 2427,57 дол. США/ 61326,22 грн. було зараховано 22.08.2016 року на поточний валютний рахунок №.5102, відкритий ТОВ"ВЗПВ "Вінтар" в уповноваженому банку - АБ "ПІВДЕННИЙ", що відповідає умовам контракту;

- 1286,00 дол. США/ 32573,37 грн., яка була зарахована на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарюй №5102 в АБ "ПІВДЕННИЙ" (зарахування здійснено 29.08.2016 ). 35 відсотків вказаної вище суми отриманої валютної виручки, що залишається у розпорядженні підприємства - в сумі 450,10 дол. США/ 11472,45 грн. було зараховано 30.08.2016 року на поточний валютний рахунок №.5102, відкритий ТОВ"ВЗПВ "Вінтар" в уповноваженому банку - АБ "ПІВДЕННИЙ", що відповідає умовам контракту;

- 1819,90 дол. США/ 48635,56 грн., яка була зарахована на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання" №5102 в АБ "ПІВДЕННИЙ" (зарахування здійснено 07.09.2016). 35 відсотків вказаної вище суми отриманої валютної виручки, що залишається у розпорядженні підприємства - в сумі 636,97 дол. США/ 17022,45 грн. було зараховано 08.09.2016року на поточний валютний рахунок №.5102, відкритий ТОВ"ВЗПВ "Вінтар" в уповноваженому банку - АБ "ПІВДЕННИЙ", що відповідає умовам контракту;

- 10458,21 дол. США/ 271106,41 грн., яка була зарахована на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання" №5102 в АБ "ПІВДЕННИЙ" (зарахування здійснено 23.09.2016 ). 35 відсотків вказаної вище суми отриманої валютної виручки, що залишається у розпорядженні підприємства - в сумі 3660,37 дол. США/ 95135,40 грн. було зараховано 26.09.2016 року на поточний валютний рахунок №.5102, відкритий ТОВ"ВЗПВ "Вінтар" в уповноваженому банку - АБ "ПІВДЕННИЙ", що відповідає умовам контракту;

1639,99 дол. США/ 42417,38 грн., яка була зарахована на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювати №5102 в АБ "ПІВДЕННИЙ" (зарахування здійснено 04.10.2016 ). 35 відсотків вказаної вище суми отриманої валютної виручки, що залишається у розпорядженні підприємства - в сумі 574,00 дол. США/ 14865,55 грн. було зараховано 06.10.2016 року поточний валютний рахунок №.5102, відкритий ТОВ"ВЗПВ "Вінтар" в уповноваженому банку - АБ "ПІВДЕННИЙ", що відповідає умовам контракту.

На підставі вказаного акту перевірки 179/1402/00383679 від 02.12.2016 року (а. с. 8-16) контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 19.12.2016 року, яким позивачу нараховано пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в загальній сумі 93853,57 грн.

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, що зазначені в акті перевірки, а також винесеним відповідно до нього податковим повідомленням - рішенням № від 19.12.2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94-ВР (далі - Закон №185/94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ст. 2 Закону №185/94-ВР передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті Закону.

В силу п. 1 постанови Правління Національного банку України від 03.03.2016 року №140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" (далі - постанова НБУ від 03.03.2016 року №140) установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 9 вказаної постанови передбачено, що вона діяла у період з 05.03.2016 року до 08.06.2016 року включно.

Згідно із п. 1 постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" строк проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не змінився та становив до 90 календарних днів. Постанова Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342 набрала чинності з 09.06.2016 року та діяла до 14.09.2016 року включно.

Разом з тим, п. 2 постанови Правління Національного банку України від 28.07.2016 року №361 внесено зміни до постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 року №342, а саме, збільшено строки проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, які передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із 90 до 120 календарних днів. Вказана постанова набрала чинності з 29.07.2016 року.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з того, що відповідно до статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-XII момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Моментом вчинення експортної операції, зокрема, моментом поставки товару за такою операцією, для цілей застосування статей 2, 4 Закону №185/94-ВР є момент фактичного перетину товаром митного кордону за результатом якого складається митна декларація.

Наведені вище норми Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" узгоджуються із ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", яка передбачає, що строки зарахування валютної виручки починають перебіг саме із дати оформлення вивізної вантажної митної декларації.

Водночас, ст. 1 Закону №185/94-ВР встановлено строк зарахування виручки резидента в іноземній валюті, який з урахуванням спеціальних строків, визначених постановою Правління Національного банку України від 03.03.2016 року №140 становить 90 днів, а його перебіг безпосередньо пов'язаний із датою митного оформлення продукції, що експортується.

Як зазначалося, 90-денний строк проведення розрахунків в іноземній валюті за операціями з експорту товарів, які передбачені в ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" діяв до 28.07.2016 року, оскільки 28.07.2016 року прийнято постанову Правління Національного банку України №361 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України", якою із 29.07.2016 року вказані строки збільшено до 120 календарних днів.

Разом з тим, відповідно до п. 1.1 постанови Правління Національного банку України від 24.03.1999 року № 136 "Про затвердження Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями" день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

Суть спору полягає в тому, що позивач вважає у вказаних правовідносинах потрібно застосовувати збільшені строки проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, оскільки статтею 58 Конституції України закріплено норму, яка передбачає зворотну дію законів чи нормативно правових актів в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Суд не погоджується з даними твердженнями позивача. Так постанова Правління Національного банку України від 28.07.2016 року № 361 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України" набрала чинності 29.07.2016 року. Водночас, порушення граничних строків розрахунків за експортними операціями в іноземній валюті за зовнішньоекономічним контрактом №14/03-16 від 14.03.2016 року настали з 22.07.2016 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Іншими словами, до події, факту застосовується той закон (нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце, крім випадків, пом'якшення або скасування відповідальності.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Як зазначив Конституційний Суд України це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте, надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Також, як видно із змісту постанови Правління Національного банку України від 28.07.2016 року №361 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України", така жодної вказівки щодо надання зворотної дії в часі даному нормативно-правовому акту не містить.

Відтак, беручи до уваги, що граничний 90-денний строк розрахунків за проведеними позивачем експортними операціями закінчився, а порушення законодавства в сфері розрахунків в іноземній валюті мали місце до набрання чинності постановою Правління Національного банку України від 28.07.2016 року №361 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України", норми останньої до спірних правовідносин в частині продовження строків розрахунків до 120 днів не застосовуються.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що відповідач діяв на підставі та в межах визначених законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницький завод пакувальних виробів "Вінтар" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.12.2016 року та проведення перерахунку суми штрафних санкцій відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар