Справа № 753/20635/16-а
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/66/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 10.10.2016 року №18/1305 та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 10.10.2016 року №18/1305, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії позивачу) та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що вона з 2002 року перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії в разі втрати годувальника, її покійного чоловіка ОСОБА_3, який працював прокурорсько-слідчим працівником Генеральної прокуратури України. 11.10.2016 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» та довідки про заробітну плату від 10.10.2016 року №18/1305. Відповідачем їй було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в частині призначення пенсій за вислугу років.

Позивачка вважає такі дії відповідача незаконними і такими, що порушують її конституційне право на належне пенсійне забезпечення та порушують гарантію держави на належний соціальний захист прокурора прокуратури та його непрацездатних утриманців, якою є позивачка.

Відповідач направив до суду заперечення на позовну заяву, в яких просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що чинне пенсійне законодавство України не надає позивачеві право на перерахунок розміру пенсії.

Суддя, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 2002 року та отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_3 Сума призначеної пенсії станом на 01.01.2017 року складає 5649,15 грн.

11.10.2016 року позивач звернулася до Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратур» та довідки №18/1305 від 10.10.2016 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

25.03.2016 року відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в частині призначення пенсій за вислугу років.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 №2663-III) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною тринадцятою статті було передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті).

Членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї (частина двадцята).

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст частини вісімнадцятої статті 50-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури, станом на час спірних правовідносин, регулюється правилами статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Згідно частин тринадцятої, дев'ятнадцятої та двадцятої цієї норми, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Пенсія, у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій працівників.

Разом із тим, на момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктом 13 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII було зобов'язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, зокрема, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На думку судді, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

За принципом верховенства права, що визначений у частині четвертій статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейським судом з прав людини.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу, за період з 2 квітня по 31 грудня 2006 року (пункти 54 - 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Будченко проти України» Суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, Суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 - 46).

Ураховуючи, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки прокуратури, і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали розмір пенсії, умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Доводи представника відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суддя вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку, а тому позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно частини четвертої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Враховуючи, що заява про перерахунок пенсії подана позивачем 11.10.2016 року, тому суддя вважає за необхідне зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії починаючи з 01.11.2016 року.

Керуючись ст. ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратур України №18/1305 від 10.10.2016 року без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.11.2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів.

Суддя: