Справа № 820/3881/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 лютого 2017 р. Справа № 820/3881/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - Беспалої Т.С.,

представника відповідача - Лисенко М.В.,

представника третьої особи - Квартенка О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІ В" до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКСІ В" звернувся до суду із позовом до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту №1021/15-01-09/39755856 від 02.10.2015 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2016 р. було відкрито провадження по зазначеній справі.

Зазначену справу відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями 26.09.2016 року передано у провадження судді Нуруллаєва І.С.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податкове повідомлення - рішення Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 22.10.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту №1021/15-01-09/39755856 від 02.10.2015 року, ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, оскільки прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2016 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центральну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКСІ В", код 39755856, перебуває на обліку у Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, при цьому на день виникнення спірних правовідносин підприємство позивача перебувало на обліку у Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що підприємством позивача до контролюючого органу Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області 21.09.2015 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року.

Фахівцями контролюючого органу на підставі п.19-1.1.1 та п.19-1.2 п.19-1 ст. 19-1, пункту 200.10 ст.200 розділу V, та п.п.75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено акт від 02.10.2015 року №1021/15-01-09/39755856 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "МАКСІ В" за серпень 2015 року.

Відповідно до висновків акту перевірки від 02.10.2015 року №1021/15-01-09/39755856 встановлено порушення п.п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та розділу ІV Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, тобто ТОВ "МАКСІ В" порушено підпункт 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України "При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації", та пункту IV Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 23.09.2014 року №966, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року №102/26547, а саме: арифметичну (методологічну) помилку (порушення), що вплинули на розрахунки з бюджетом.

На підставі висновків акту від 02.10.2015 року №1021/15-01-09/39755856 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 22.10.2015 року № на суму завищеного від'ємного значення, яка була врахована у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди у розмірі 2324827,00 грн.

Суд зазначає, що положеннями пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. п. 75.1.1 п. 75.1, ст. 75 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Під час судового розгляду справи з наданих представником відповідача пояснень судом встановлено, що предметом дослідження під час проведення перевірки стала правильність відображення від'ємного значення податку на додану вартість у декларації за серпень 2015 року, тобто відповідно до результатів проведеної перевірки жодний розрахунок акцизного податку та нарахування штрафних санкції органом ДФС не проводилось.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що підприємством позивача подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року 21.09.2015 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія квитанції №2 (а.с. 89).

У рядку 25.1 податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року позивачем задекларовано суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету - 2324827.

Суд зазначає, що в силу приписів ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом для податку на додану вартість є один календарний місяць.

Також за наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що підприємством позивача також 22.09.2015 року подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія квитанції №2 (а.с. 151).

У вказаній податковій звітності за серпень 2015 року позивачем у рядку 23.1 задекларовано суму від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 22 - 22.1), яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 2324827.

Суд зазначає, що відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що при проведенні перевірки працівниками органів ДФС був розрахований ліміт для реєстрації податкових накладних відповідно до АРМ «Реєстр операцій по ПДВ», передбачений п.200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, який на момент подання податкової декларації з податку на додану вартість, тобто 22.09.2015 року, складав -49471,59 грн, що також підтверджується службовою запискою №267/12-01 від 04.08.2016 року (а.с. 138-139).

При цьому у службовій записці №267/12-01 від 04.08.2016 року вказано, що станом на 01.08.2015 року та 01.09.2015 року у підприємства позивача згідно даних ІКПП борг відсутній.

Слід вказати, що оскільки податкова декларація з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2015 року підприємством позивача була подана 21.09.2015 року, то сума грошового зобов'язання підприємства у розмірі 2324827,00 грн перед бюджетом виникла та стала узгодженою 21.09.2015 року, тобто вже після закінчення звітного періоду за серпень 2015 року

З врахуванням вище зазначених норм та з врахуванням обставин суд приходить до висновку, що у ТОВ «МАКСІ В» було відсутнє право врахування від'ємного значення у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, оскільки у підприємства був відсутній такий борг у звітному періоді нарахування від'ємного значення з податку на додану вартість, тобто у період з 1 по 31 серпня 2015 року.

Щодо посилання представника позивача на здійснення відповідачем тільки зменшення та проведення збільшення від'ємного значення в належній графі, судом встановлено наступне.

З акту перевірки від 02.10.2015 року №1021/15-01-09/39755856 вбачається, що за результатами проведеної перевірки зменшується сума від'ємного значення, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у суму 2324827 та в той же час збільшується сума, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 2324827.

Таким чином підприємство позивача не було позбавлено вказаної суми від'ємного значення в розмірі 2324827,00 грн, на що посилається представник позивача.

Отже, з врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про правомірність винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № від 22.10.2015 року, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 КАС України.

Оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2016 року було задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено останньому оплату залишку судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 33494,40 грн до ухвалення судового рішення, то витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 33494.40 грн. підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІ В" на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІ В" до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІ В" (код 39755856) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999628, банк отримувача - ГУДКCУ в Харківській області, код банку отримувача (МФО) - 851011, рахунок отримувача - 4011, код класифікації доходів бюджету - 22030001) витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 33494.40 грн. (тридцять три тисячі чотириста дев'яносто чотири гривні 40 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2017 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.