Справа № 822/36/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/36/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи ОСОБА_3 м. Волочиськ Хмельницької області про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із фізичної особи ОСОБА_3 м. Волочиськ Хмельницької області (і/н НОМЕР_1) м. Волочиськ Хмельницької області податковий борг по транспортному податку в розмірі 50 000 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач як платник податків зобовязаний сплачувати їх своєчасно та в повному обсязі.

За відповідачем рахується податковий борг по транспортному податку в сумі 50 000 грн.

Так як відповідач в порушення вимог закону добровільно не сплатив узгоджену суму податкових зобовязань у встановлені строки, тому податковий борг необхідно стягнути з відповідача примусово в сумі 50 000 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, хоча відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності його представника до суду не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем щодо відповідача 18.06.2015 року позивачем сформовано податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 9222-17, та 29.06.2016 року податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 110463-13, якими відповідачу визначено суму податкового зобов' язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 50 000,00 грн.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з підпункту 267.5.1. пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів. Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 року.

Відповідно до пунктів 14.1.124, 14.1.163, 14.1.220, 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються у такому значенні: новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію; перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше; рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах; транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статі 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Судом встановлено, що позивач є платником транспортного податку у відповідності до підпункту 267.1.1, 267.2.1 статті 267 ПК України.

Згідно пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як вбачається із матеріалів справи, податкове повідомлення - рішення № 9222-17 від 18.06.2015 року вважається врученим відповідачу 30.06.2015 року, податкове повідомлення - рішення № 110463-13 від 29.06.2016 року вважається врученим відповідачу 31.08.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані вище податкові повідомлення- рішення є узгодженим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір податкового боргу, який підлягає сплаті відповідачем становить 50 000,00 грн.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, Волочиським відділенням Хмельницької ОДПІ сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" № 282-213 від 31.08.2015 року на суму 25000,00 грн.

Згідно довідки Укрпошти поштове відправлення повернено на адресу позивача за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи приписи пункту 58.3 статті 58 та пункту 59.1 статті 59 ПК України суд вважає, що за наведених обставин податкова вимога вважається врученою відповідачу 06.11.2015 року.

Відповідно до пункту 60.6 статті 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, податкова вимога позивачем додатково не надсилалася.

За змістом підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, в склад якого, відповідно до підпункту 265.1.2 пункту 265.1 статті 265 ПК України входить транспортний податок.

Пунктом 10.2 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Вимогами підпункту 12.4.1 пункту 12.4 статті 12 ПК України встановлено, що до повноважень міських рад щодо податків та зборів належить: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених ПК України.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

Згідно з підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Отже, міська рада самостійно транспортний податок не встановлює, а фактично запроваджує механізм справляння та порядок сплати транспортного податку в м. Волочиськ, встановленого ПК України.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що саме 2015 та 2016 роки і є базовими (звітними) періодами для оподаткування транспортним податком з об'єкту, який належить на праві власності відповідача, а тому відповідач зобов'язаний сплатити наявний податковий борг.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним податкового боргу.

За наведених обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із фізичної особи ОСОБА_3 м. Волочиськ Хмельницької області (і/н НОМЕР_1) м. Волочиськ Хмельницької області податковий борг по транспортному податку в розмірі 50 000 грн., (п' ятдесят тисяч гривень).

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 20.02.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1