Справа № 826/1687/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1687/17

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа 826/1687/17

Суддя доповідач Кузьменко В. В.

У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Кузьменко В. В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2017 у справі за поданням Головного управління ДФС у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТПК “ЯМЗ” про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління ДФС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам ст. 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України.

Статтею 183-3 КАС України подання визначено як форму звернення до суду органу Державної фіскальної служби України при здійсненні ним передбачених законом повноважень.

Отже, подання як форма звернення до суду передбачена КАС України.

Ця ознака покладена в основу визначення понять «судовий збір» та «платник судового збору».

Указане подання Закон № 3674-VI не відносить до об’єктів, за які судовий збір не справляється, а органи Державної фіскальної служби України – до осіб, для яких встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Таким чином, подання органу Державної фіскальної служби України, передбачене статтею 1833 КАС України, є об’єктом справляння судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Дослідивши апеляційну скаргу, встановлено, що апелянтом не сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду.

Водночас, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Клопотання мотивовано тим, що відсутні кошти на сплату судового збору, майновий стан апелянта є незадовільним що утруднює виконання обов’язку щодо сплати судового збору. Відповідно до тимчасового кошторису ГУ ДФС у м. Києві на 1 квартал 2017 видатки на сплату судового збору по КЕКВ 2800 відсутні.

Станом на час подання апеляційної скарги апелянт не звільнений від сплати судового збору.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення закріплено у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 187 КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Відсутність коштів на сплату судового збору не є підставою для звільнення від сплати судового збору чий його відстрочення і призведе до створення прецеденту і несвоєчасного надходження грошових коштів до Державного бюджету України.

Крім того, звільнення від сплати судового збору не відповідає п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, згідно з яким основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відображено також у п. 3 ч. 1 ст. 7 КАС України, оскільки таке звільнення може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку, що наведені в ньому підстави не можна визнати достатніми для відстрочення сплати судового збору. Апелянтом не надано жодних доказів вказаного.

У зв'язку з наведеним, суд не вбачає обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України можуть бути підставою для задоволення клопотання апелянта, відтак, необхідно сплатити судовий збір та надати до суду оригінал відповідної квитанції.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на день подання апеляційної скарги) ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» - мінімальну заробітну плату встановлено на 2017 рік у розмірі 3200, 00 грн.

Враховуючи зазначене, апелянту необхідно подати квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3200,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційних скарг:

Одержувач: УДКСУ у Печерському районі м. Києва,

ЄДРПОУ одержувача: 38004897.

Банк одержувача: ГУДКСУ у м. Києві.

Код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 3674-VI в редакції, чинній з 1 вересня 2015 року, судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Платник судового збору для сплати цього збору може використовувати будь-який засіб платежу, у тому числі ресурс, розміщений на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання суду апеляційної інстанції: оригіналу документа про сплату судового збору за вказаними вище реквізитами чи інші підтверджуючі документи.

Таким чином, апеляційна скарга не відповідає встановленим вимогам, що перешкоджає прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 Кодексу, застосовуються правила ст. 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху, а апелянту встановлюється строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному управлінню ДФС у місті Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2017 у справі за поданням Головного управління ДФС у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТПК “ЯМЗ” про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків – залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Повідомити апелянта, що у разі не усунення недоліків до строку встановленого судом, апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя В. В. Кузьменко