Справа № 2а-1814/10/0870
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року 12:36 Справа № 2а-1814/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.

при секретарі судового засідання Гончаренко А.І.

за участю:

представників позивача: Лобана О.В., Кравець І.Г.

представників відповідача: Бородіна В.В., Пасько І.О., Калітенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України

до: Контрольно ревізійного управління в Запорізькій області

про: скасування п.п.2, 3, 4, 5, 7, 11, «Обов`язкових вимог щодо усунення порушень, виявлених ревізією, військової частини 3033 ВВ МВС України» за №08-08-14-14/11197 від 13.03.2010

30.03.2010 Військова частина НОМЕР_1 ВВ МВС України звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою (з урахуванням уточнених позовних вимог) до Контрольно ревізійного управління в Запорізькій області про скасування п.п. 2, 3, 4, 5, 7, 11, «Обов`язкових вимог щодо усунення порушень, виявлених ревізією, військової частини 3033 ВВ МВС України» за №08-08-14-14/11197 від 13.03.2010.

Ухвалою суду від 31.03.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-1814/10/0870, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд на 21.04.2010. Розгляд справи відкладався до 28.04.2010 та 20.05.2010.

Ухвалою суду від 20.05.2010 провадження у справі зупинено за клопотанням відповідача до 10.06.2010.

Ухвалою суду від 10.06.2010 провадження у справі поновлено зі стадії судового розгляду.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 10.06.2010 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позові та уточненнях позовних вимог. Вважає висновки відповідача, викладені в акті перевірки від 09.02.2010 №08-21/0003 необґрунтованими. Зокрема не погоджується щодо: порушення позивачем порядку індексації грошових доходів особового складу ВЧ НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; встановлення фактів виплати надбавки за безперервну роботу особам, які не мають спеціальних звань рядового та начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій з порушенням Указу Президента України від 18.12.2007 № 1234/2007; видачі працівникам установи у вигляді коштів на відрядження з порушенням ст. 23 та п. 2 ст. 51 Бюджетного кодексу України.

Просить позов задовольнити та скасувати п.п. 2, 3, 4, 5, 7, 11, «Обов`язкових вимог щодо усунення порушень, виявлених ревізією, військової частини 3033 ВВ МВС України» за №08-08-14-14/11197 від 13.03.2010.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, викладених у запереченнях та додаткових поясненнях. Зазначає, що апаратом КРУ в Запорізькій області проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 28.12.2009 по 09.02.2010, якою встановлені: порушення вимог п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 в частині невірного застосування базового місяця; порушення Указу Президента України від 18.12.2007 №1234/2007, у зв`язку з виплатою надбавок за безперервну роботу особам, які не мають спеціальних звань рядового та начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій; порушення ст.23 та ст.51 Бюджетного кодексу України, а саме здійснення видатків за рахунок асигнувань, затверджених у кошторисах установи на 2007-2009 роки на погашення небюджетної кредиторської заборгованості, яка виникла у минулі роки. Вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Контрольно - ревізійним управлінням в Запорізькій області у період з 28.12.2009 по 09.02.2010, на підставі ст.11 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ та п.2.20 Плану контрольно - ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління на IV квартал 2009 року, була проведена планова виїзна ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини 3033 ВВ МВС України за період з 01.01.2007 по 01.12.2009. За результатами ревізії складено акт за №08-21/0003 від 09.02.2010.

Всього по акту ревізії встановлено фінансових порушень на загальну суму 349 855 грн. 33 коп., у тому числі:

- зайво сплачено видатків на відрядження на загальну суму 55 грн.;

- недоотримання державним бюджетом внаслідок неперерахування до державного бюджету залишків коштів на кінець бюджетних періодів - 882 грн. 92 коп.;

- нецільове використання бюджетних коштів внаслідок погашення небюджетної кредиторської заборгованості по видатках на відрядження -13013,7 грн.;

- 70171 грн. 02 коп. - переплата індексації грошових доходів особам рядового та начальницького складу, та працівникам, які не мають спеціального звання, наскрізних та допоміжних професій;

- 23 457 грн. 32 коп. - нарахування до державних цільових фондів на суму зайво сплаченої індексації грошових доходів;

- 21 739 грн. 19 коп. - недоплата індексації грошових доходів особам рядового та начальницького складу та працівникам, які не мають спеціального звання, наскрізних та допоміжних професій;

- 82 926 грн. 65 коп. - переплата надбавки за безперервну роботу працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій з порушенням чинного законодавства;

- 30 110 грн. 20 коп. - нарахування до державних цільових фондів на суму переплати надбавки за безперервну роботу працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій з порушенням чинного законодавств;

- 2 147 грн. 27 коп. - переплата відпускних у зв`язку із включення до середньої заробітної плати зайво виплаченої надбавки за безперервну роботу та індексації грошових доходів працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій з порушенням чинного законодавств;

- 778 грн. 67 коп. - нарахування до державних цільових фондів на суму зайво сплаченої індексації грошових доходів;

- 3 950 грн. 50 коп. - депоноване грошове утримання із терміном давності, який перевищує загальний термін позовної давності;

- 70 241 грн. 51 коп. - зайве перерахування внесків нарахованих на одноразову вихідну допомогу при звільненні;

- лишки основних засобів на загальну суму 15 600 грн. (усунуто в ході ревізії);

- неефективне витрачання бюджетних коштів в сумі 14 781 грн. 38 коп. внаслідок укладання договору оренди, умови якого суперечать діючому законодавству.

А також, здійснення закупівель за державні кошти без проведення тендерних процедур на загальну суму 424 216 грн. 10 коп.

Зазначений акт був підписаний посадовими особами позивача із запереченнями.

10.03.2010 відповідачем на адресу позивача направлені висновки на заперечення до акту ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності №008-21/0003, якими відповідач повністю відхилив усі викладені заперечення.

13.03.2010 за № 08-08-14-14/11197 відповідач направив на адресу позивача «Обов`язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією військової частини 3033 ВВ МВС України» (далі обов`язкові вимоги), які складаються з 14 пунктів.

Позивач оскаржує пункти 2, 3, 4, 5, 7, 11 обов`язкових вимог а саме:

п.2: «Ревізією встановлений факт зайвого нарахування та виплати сум індексації особам рядового та начальницького складу, працівникам, які не мають спеціального звання, наскрізних та допоміжних професій по 27-ми штатним одиницям в сумі 70 171 грн. 02 коп., в результаті порушення вимог п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (із змінами) в частині невірного застосування базового місяця, у зв`язку з чим:

- відшкодувати за рахунок винної у допущенні порушення особи шкоду в сумі 70 171 грн. 02 коп. по 27- ми штатним особам, у порядку та розмірах, встановлених ст.ст.130 -136 Кодексу законів про працю, в іншому випадку провести претензійно позовну роботу;

- провести перерахунок індексації по всім штатним одиницям ВЧ НОМЕР_1 у відповідності до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (із змінами)».

п.3: «В ході проведення ревізії встановлено факти виплати надбавок за безперервну роботу особам, які не мають спеціальних звань рядового та начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій з порушенням Указу Президента України від 18.12.2007 №1234/2007 в сумі 82 926 грн. 65 коп. у зв`язку з чим:

- відшкодувати заподіяну шкоду у розмірі 82 926 грн. 65 коп. за рахунок винної у допущенні порушення особи у порядку та розмірах, встановлених ст.ст.130- 136 Кодексу законів про працю».

п.4: «Ревізією встановлений факт виплат відпускних особам, які не мають спеціальних звань рядового та начальницького складу наскрізних та допоміжних професій, у зв`язку з тим, що до середньої заробітної плати при розрахунку відпускних включено незаконно виплачену їм надбавку за безперервну роботу за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 та переплатою індексації грошових доходів за 2009 рік на суму 2147 грн. 27 коп. в порушення п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, у зв`язку з чим:

- відшкодувати заподіяну шкоду у сумі 2 147 грн. 27 коп. за рахунок винної у допущенні порушення особи у порядку та розмірах, встановлених ст.130- 136 Кодексу законів про працю, в іншому випадку провести претензійно позовну роботу щодо відшкодування коштів».

п.5: «Звернутися до державних цільових фондів з вимогою повернути суму проведених внесків у минулих роках на суму зайво сплаченої індексації грошових доходів в розмірі 23 457 грн. 32 коп., на суму переплати надбавки за безперервну роботу працівникам, які не мають спеціальних звань рядового та начальницького складу наскрізних та допоміжних професій з порушенням чинного законодавства 30 110 грн. 20 коп., на суму переплати відпускних 778 грн. 67 коп., зазначених у пунктах 2, 3, 4 наведених вище вимог.

п.7: «Відповідно до п.3.2 «Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ», затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 №242, кошти в сумі 155244,940 грн., які надійдуть на відновлення касових видатків кошторису проведених в минулих бюджетних періодах, на виконання пунктів 2, 3, 4, 5, 6 зазначених вище вимог, перерахувати в дохід державного бюджету».

п.11: «Відшкодувати за рахунок винних осіб шкоду у порядку та розмірах встановлених ст.ст.130- 136 Кодексу законів про працю, або шляхом звернення до суду, в сумі 13 013 грн. 70 коп., виданих працівникам установи у вигляді коштів на відрядження з порушенням ст.23 та п.2 ст.51 Бюджетного кодексу України.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено перевіркою, вибірковою ревізією правильності нарахування та виплати індексації грошових доходів особам рядового та начальницького складу, працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій в/ч 3033 встановлено, що вищезазначена виплата здійснювалась з порушенням п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 в частині невірного застосування базового місяця. Вказане зумовлено тим, що установою на протязі періоду, що підлягав ревізії не вважався базовим місяць підвищення грошових доходів за рахунок премій, які є його постійними складовими, встановленими у відповідності з наказами командира в/ч НОМЕР_1 .

Згідно ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу.

Згідно п. 5 Порядку передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Отже, у разі збільшення однієї з постійних складових грошового забезпечення (заробітної плати), місяць в якому відбулося підвищення, вважається базовим для проведення індексації. Базовими місяцями можуть бути місяць встановлення премії та місяць, в якому збільшено розмір такої премії порівняно з попереднім періодом.

Відповідно до абз. 2 п.1 Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого 30.08.2000 № 10335/2000, Міністерство праці України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері зайнятості, соціального захисту населення, соціального страхування, оплати, нормування та стимулювання праці, умов праці, пенсійного забезпечення, соціального обслуговування населення, соціально-трудових відносин, трудової міграції.

Відповідно до підпункту 36 пункту 4 цього Положення, Мінпраці України надає практичну і методичну допомогу підприємствам, установам і організаціям, проводить інформаційно-роз`яснювальну, консультаційну роботу з питань, що входять до його компетенції.

Пунктом 7 Положення встановлено, що рішення Мінпраці України, прийняті в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності і громадянами.

Про порядок нарахування індексації при збільшенні розмірів постійної складової (конкретно щомісячної премії) грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу прямо вказано у роз`ясненні Міністерства праці та соціальної політики України від 24.09.2009 №10891/0/14-09/10.

Ця позиція була ще раз підтверджена роз`ясненням Міністерства праці та соціальної політики України, викладеним у листі від 30.12.2009 № 228/10/136-09.

Отже висновки, зроблені відповідачем з цього питання в ході ревізії відповідають вимогам чинного законодавства та наданим Мінпраці України роз`ясненням, а тому вимоги позивача в цій частині є безпідставними.

В ході ревізії, суцільним порядком за період з 01.01.2007 по 31.12.2009 відповідачем досліджувалось питання правильності проведеного ВЧ № 3033 нарахування та виплати надбавки за безперервну роботу працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій системи МВС України.

Вищезазначена виплата нараховувалась позивачем на підставі п.7 Указу Президента України від 04.10.1996 № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ».

Указом Президента України від 18.12.2007 №1234/2007, вищевказаний Указ про умови грошового забезпечення було визнано таким, що втратив чинність з 01.01.2008.

Іншими нормативно-правовими актами виплата надбавки за безперервну роботу працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій системи МВС України, не передбачено.

Проведеною ревізією встановлено, що зазначений вид виплат здійснювався позивачем в період з 01.01.2008 по 31.12.2009, тобто ще рік після втрати чинності Указу Президента України від 04.10.1996 №926/96.

Посилання позивача на той факт, що лише 31.12.2009 він був повідомлений про скасування Указу Президента Головним Управлінням Внутрішніх Військ України, не є підставою для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.106 Конституції України, Президент України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України.

Указ Президента України від 18.12.2007 № 1234/2007 набрав чинності з 01.01.2008 та був оприлюднений у офіційних виданнях, а саме: в «Офіційному віснику Президента України» (від 21.12.2007 №38) та «Офіційному віснику України» (від 29.12.2007 №97).

Отже позивач мав можливість ознайомитись з даним Указом Президента України і був зобов`язаний приступити до його виконання не чекаючи на повідомлення від Головного управління Внутрішніх Військ України.

Таким чином, в порушення вимог Указу Президента України від 18.12.2007 №1234/2007 позивач за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 спрямував на виплату скасованої цим Указом набавки працівникам, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, наскрізних та допоміжних професій системи МВС України кошти в загальній сумі 82 926 грн. 65 коп. та провів нарахування до державних цільових фондів на загальну суму 30 110 грн. 20 коп.

Оскільки внаслідок невиконання позивачем Указу Президента України від 18.12.2007 № 1234/2007 було допущено зайве витрачання державних коштів, пред`явлення КРУ в Запорізькій області командиру ВЧ № 3033 п.3, 5, 7 обов`язкових вимог листом від 13.03.2010 № 08-08-14-14/1497 суд вважає законним та обґрунтованим.

Перевіркою також встановлено, що в порушення п.2 п.7 ст.23 та п.2 ст.51 Бюджетного кодексу України позивачем в 2007,2008,2009 роках безпідставно проведені видатки в загальній сумі 13013,70грн. в частині того, що бюджетні призначення встановлюються Законом України про Державний бюджет України, усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду.

Таким чином, погашення не бюджетної кредиторської заборгованості по виплатам на відрядження за 2005-2008 роки в сумі 13013,70грн., асигнуваннями, затвердженими в кошторисах на 2007-2009 роки відповідно до ст.119 Бюджетного кодексу України вважається нецільовим використанням бюджетних коштів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР основна заробітна плата- це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, статтею 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР не передбачено, що добові є частиною заробітної плати.

Відповідно до положень п.1.5 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.1998 №59 добові виплачуються відрядженому працівнику за кожен день перебування у відрядженні. Крім того, відповідно до абз.14 Загальних положень того ж нормативного акту, за відрядженим працівником зберігається середній заробіток за час відрядження.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011 передбачено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, а саме посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, на які відповідно чинного законодавства нараховуються внески до державних цільових фондів.

Таким чином, твердження позивача про те, що добові є складовою структури оплати праці є помилковими.

Згідно ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Згідно ч.6 ст.51 Бюджетного кодексу України будь-які зобов`язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов`язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов`язань не можуть здійснюватися.

Згідно ст.116 Бюджетного кодексу України бюджетним правопорушенням визнається недотримання учасником бюджетного процесу встановленого цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами порядку складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету чи звіту про виконання бюджету.

Отже, факт здійснення позивачем видатків за рахунок асигнувань затверджених у кошторисах установи на 2007 - 2009 роки на погашення небюджетної кредиторської заборгованості, яка виникла у минулі роки відповідно до ст.116 Бюджетного кодексу України є бюджетним правопорушенням.

Враховуючи викладене, в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну контрольну ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 №2939 головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно п.7 ст.10 цього Закону контрольно - ревізійним управлінням в областях надано право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Отже, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість «Обов`язкових вимог щодо усунення порушень, виявлених ревізією, військової частини 3033 ВВ МВС України» за №08-08-14-14/11197 від 13.03.2010 в частині оскаржуваних порушень.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судові витрати слід віднести на позивача.

Керуючись ст. ст.94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України до Контрольно ревізійного управління в Запорізькій області про скасування п.п.2, 3, 4, 5, 7, 11, «Обов`язкових вимог щодо усунення порушень, виявлених ревізією, військової частини 3033 ВВ МВС України» за №08-08-14-14/11197 від 13.03.2010 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови не у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя І.В.Садовий