Справа № 826/11137/16
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Бєлової Л.В.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Інтерсток» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Інтерсток» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України та просило визнати протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 24.02.2016 №2 та зобов'язати прийняти та зареєструвати звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року, розрахунок коригування сум податку на додану вартість (д1) за травень 2016 року, звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за травень 2016 року, що були направлені до ДПС України 20.06.2016, та звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2016 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за червень 2016 року, що були направлені до ДПС України 04.07.2016, днем та часом їх фактичного отримання.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, з 21.12.2015 ПП «Інтерсток» перебуває на обліку у ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

24 Лютого 2016 року між ПП «Інтерсток» в особі директора Сухоставської А. О. та ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві було укладено договір про визнання електронних документів № 2, що підтверджується відповідною квитанцією.

На підставі вищеозначеного договору, ПП «Інтерсток» засобами електронного зв'язку було подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову звітність з податку на додану вартість за травень 2016 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за травень 2016 року, які було доставлено до ДФС України 20.06.2016, та податкову звітність з податку на додану вартість за червень 2016 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за червень 2016 року, які було доставлено до ДФС України 04.07.2016.

Однак, відповідачем не було прийнято вказану податкову звітність у зв'язку з можливим розірванням договору про визнання електронної звітності про що позивача було повідомлено квитанцією від 20.06.2016 №1.

Ідентична за змістом квитанція від 04.07.2016 №1 була надіслана позивачу щодо податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2016 року.

Вважаючи дії податкового органу щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи встановлено неправомірні дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, які слугували підставою для не прийняття контролюючим органом податкової накладної та податкової декларації, з огляду на дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання прийняти та зареєструвати податкову звітність днем її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. В свою чергу, дана норма кореспондує зі ст. 16 ПК України, згідно якої одним з обов'язків платників податків є подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «в» п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України).

Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011, визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису. Ця Інструкція поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Додатком 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку затверджено примірний договір про визнання електронних документів, п. 4 розділу 6 якого визначено, що орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Отже, законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є лише ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна платником податків місця реєстрації.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, податковим органом не надано суду жодних доказів того, що платник податків не надав нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих та (або) змінив місце реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 24.02.2016 №2, укладеного між ПП «Інтерсток» та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Також, суд апеляційної інстанції враховує позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в Інформаційному листі від 24 жовтня 2013 року №1486/12/13-13, відповідно до якої резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог пункту 1 частини другої статті 162 КАС України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог в частині вимоги про зобов'язання прийняти та зареєструвати податкову днем її фактичного отримання.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року, - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО) - 820019; рахунок отримувача - 1007; код класифікації доходів бюджету - 22030101) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3031 (три тисячі тридцять одну) гривню 60 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Бєлова Л.В.

Мамчур Я.С