Справа № 583/11/17
Суддя: Кудін А. М.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/11/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Кудіна А.М.

з участю секретаря с/з - Якубович В.В.

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - Бордулінської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бордулінської Наталії Олексіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2016 року №306,-

В С Т А Н О В И В:

04.01.2017 р. позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бордулінської Н.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2016 року №306, в якому просить вказану постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.12 ст. 96 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 6800 грн. скасувати.

В судове засідання позивачка ОСОБА_4 не з'явилася, подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, прохала справу розглянути без її участі, так як через свій похилий вік та погане самопочуття вона не може бути присутня в суді. Зазначила, що за заявою її сусіда ОСОБА_4 09 грудня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду Бордулінською Н.О. стосовно неї було складено протокол № 723 про адміністративне правопорушення за ч.12 ст. 96 КУпАП та звинувачено її у тому, що нібито вона експлуатує власний гараж, який на думку інспектора не прийнятий в експлуатацію. Зазначені звинувачення не є обґрунтованими, так як починаючи з 15.09.2014 року гараж є введений в експлуатацію та зареєстрований належним чином. За вимогою та під диктовку інспектора Бордулінської Н.О., яка пояснювала як треба написати, що саме написати та кому, вона дійсно написала власні пояснення фактично перебуваючи у той час у стресовому стані. Таким чином, у своїх поясненнях відобразила неправдиву інформацію, оскільки намагалася залагодити конфлікт та захистити таким чином від притягнення до відповідальності своїх дітей, які зареєстровані як підприємці та зберігають у згаданому вище гаражі власні речі, які були виявлені інспектором та сфотографовані. На момент складання вказаного протоколу вона підприємницькою діяльністю не займалася, ніякої торгівлі товарами ритуального призначення у власному гаражі не здійснювала, а на даний час є пенсіонеркою. Прибувши у зазначений час та місце до кабінету головного інспектора (о 14-00 год. 20 грудня 2016 р.) їй відповідачкою було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбудеться через потребу у додатковому узгодженні матеріалів з керівництвом інспекції у місті Суми. Після цього вона вийшла з кабінету інспектора та пішла додому. Однак 03 січня 2017 року отримала поштою копію постанови від 20.12.2016 року про накладення штрафу в розмірі 6800 грн., яку вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї довірительки та пояснив, що 09 грудня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бордулінською Н.О. було складено Протокол про адміністративне правопорушення № 723 відносно його довірительки ОСОБА_4, а саме, що нібито вона експлуатує без прийняття в експлуатацію реконструйований під торгівельне приміщення з продажу товарів ритуального призначення (ІІ категорії складності) гараж по АДРЕСА_1. В цьому ж протоколі було вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14-00 год. 20 грудня 2016 року в приміщенні кабінету головного інспектора по вул. Чкалова, 27-А в м. Охтирка (третій поверх). Коли ОСОБА_4 прибула у зазначений час та місце до кабінету головного інспектора, відповідачка їй повідомила, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбудеться через потребу у додатковому узгодженні матеріалів з керівництвом інспекції. Саме тому їй і не вручили того ж дня ніякого рішення щодо притягнення її до адміністративної відповідальності. А 03 січня 2017 року ОСОБА_4 отримала поштове повідомлення, направлене на її адресу 23.12.2016 р. заступником начальника Управління Луговим С.С., з оригіналом постанови у справі про адміністративне правопорушення №306 від 20.12.2016 року, з якого вона дізналася, що її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.12 ст. 96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 6800 грн. Вважає, що зазначена постанова є незаконною та безпідставною. Так, в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу було розглянуто без присутності ОСОБА_4 Крім того, відповідачка, складаючи протокол та постанову про адміністративне правопорушення перевищила свої службові повноваження. Зокрема, в складаючи протокол про адміністративне правопорушення, Бордулінська Н.О. керувалася тим, що ОСОБА_4 експлуатує без прийняття в експлуатацію реконструйований гараж під торгівельне приміщення з продажу товарів ритуального призначення. Однак при цьому не навела жодних доказів того, що така торгівля дійсно здійснюється і що дійсно було здійснено реконструкцію гаража. Чинне містобудівне законодавство під поняттям реконструкція передбачає, що це є перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість її, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо). Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності). В той же час, в постанові про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення містяться лише нічим необґрунтовані припущення щодо проведених нею змін та реконструкції. Всі ці обставини вказують на те, що посилання на нібито вчинену нею реконструкцію гаражу під магазин, за фактичної відсутності такої, є незаконним та безпідставним. Приміщення ж гаражу побудоване у 2014 році, право власності на нього є зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.09.2014 року, будь-яких змін до нерухомого майна позивачкою не вносилось, що спростовує припущення відповідача про порушення приписів частини 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідач Бордулінська Н.О. в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що вона обіймає посаду головного державного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області. На підставі заяви до Управління Держархбудінспекції у Сумській області ОСОБА_5 від 18.11.2016 р. та направлення на проведення позапланової перевірки № 723 від 02.12.2016 р. нею була проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил позивачкою ОСОБА_4 при будівництві індивідуального гаража за адресою АДРЕСА_1. В результаті позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_4 на земельній ділянці АДРЕСА_1, яка на підставі державного акту від 04.03.2008 р. НОМЕР_1 надана їй у власність для будівництва індивідуального гаража, побудувала гараж, здала його в експлуатацію та отримала право власності на цю будівлю. При візуальному огляді будівлі гаража встановлено, що ОСОБА_4 цю будівлю фактично використовує для надання ритуальних послуг населенню, а саме, в приміщенні виставлена для огляду похоронна атрибутика (вінки, квіти, труни, хрести та інші речі), навколо будівлі гаража та в двох тимчасових навісах, які знаходяться біля гаража, розміщені пам'ятники та хрести для встановлення на могилах, на зовнішніх стінах будівлі розвішена реклама ритуальних послуг похоронної служби у вигляді вивісок про продаж пам'ятників, виготовлення фотокераміки на пам'ятники та іншої ритуальної атрибутики із зазначенням номерів телефонів, що є ознаками діяльності торгівельного закладу, а не використання будівлі, як індивідуального гаража, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як гараж, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру від 05.12.2016 р. №74834150. Земельна ділянка згідно державного акту НОМЕР_1 від 04.03.2008, яка надана ОСОБА_4 у приватну власність для будівництва індивідуального гаража, використовується нею не за цільовим використанням, з чим погодилася і сама ОСОБА_4 у письмовому поясненні від 05.11.2016р. та зазначила, що має від цієї діяльності деякий прибуток. Позивачка ж під час перевірки не надала документи про зміну цільового призначення земельної ділянки та дозвільні документи на проведення реконструкції гаража під торгівельний заклад, який фактично розміщений в приміщенні гаражу (здійснена зміна функціонального призначення нежитлового приміщення). Отже, ОСОБА_4 експлуатує реконструйований гараж під торгівельне приміщення з продажу товарів ритуального призначення по АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію, чим порушила ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття з експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 461 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2015 р. № 750). За результатом перевірки на позивачку складений протокол про адміністративне правопорушення № 723 від 09.12.2016 р. за ч. 12 ст.96 КУпАП на підставі акту перевірки № 723 від 09.12.2016 р., який складений у відповідності до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 р. Тому твердження позивачки про те, що протокол про адміністративне правопорушення №723 від 09.12.2016 р. обґрунтовано лише одним доказом - Актом перевірки від 09.12.2016 р. - є незрозумілим, так як за результати перевірки згідно пунктів 16-17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 р № 553, складається акт перевірки, а при виявленні порушень складається протокол разом з приписом про усунення порушень або про зупинення робіт. Звинувачення позивачки про те, що начебто розгляд справи про адміністративне правопорушення не було проведено у зазначений в протоколі термін (о 14-00 год. 20 грудня 2016 р.) та постанова у справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2016 р. була винесена в м. Суми 23.12.2016 р. не відповідають дійсності так, як розгляд справи був проведений у присутності ОСОБА_4 у кабінеті головного інспектора будівельного нагляду за адресою м. Охтирка, вул. Чкалова, 27-а у зазначений термін (о 14-00 год. 20 грудня 2016 р.) та винесена постанова № 308 від 20.12.2016р., згідно якої ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст.96 КУпАП, оголошено суму штрафу в сумі 6800 грн., та було пояснено ОСОБА_4, що постанова буде направлена їй поштою на домашню адресу, оскільки постанову необхідно засвідчити печаткою в Управлінні Держархбудінспекції у Сумській області в м. Суми. Тому Постанова № 308 від 20.12.2016р. із супровідним листом була направлена на домашню адресу ОСОБА_4 з м. Суми 23.12.2016 р. Фактично ж сама постанова № 308 від 20.12.2016 року винесена у присутності ОСОБА_4 в м. Охтирка, а не в м. Суми, у визначений термін, оголошена сума штрафу у присутності ОСОБА_4, тому права позивачки не були порушені.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вважає, що справу можливо розглянути без участі позивачки, а позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є власником гаража загальною площею 69,7 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с.17-20). На підставі протоколу №723 від 09.12.2016 р. про адміністративне правопорушення, складеного головним інспектором будівельного нагляду Управління Державно архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бордулінською Н.О. (а.с.6), головним інспектором будівельного нагляду Управління Державно архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бордулінською Н.О. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст.69 КУпАП ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с.9). Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_4 станом на 05.12.2016 року експлуатує без прийняття в експлуатацію реконструйоване приміщення гаража під торгівельне приміщення з продажу товарів ритуального призначення (ІІ категорія складності) по АДРЕСА_1, чим порушила ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності).

Однак суд не може погодитися з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Стаття 4 цього Закочу дає визначення об'єктів та суб'єктів містобудування, зокрема, відповідно до абзацу 5 ч.1 статті об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури, а відповідно до ч.2 суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи. Органами виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства є Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи. Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів визначені Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України №439/2011 від 08 квітня 2011 року та відповідними положеннями про територіальні органи. Підпунктом 8 пункту 4 Указу визначені повноваження інспекції щодо державного контролю, серед яких контроль за дотриманням юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) житлового фонду, будівель громадського призначення, елементів упорядження територій для задоволення потреб осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на стадії виконання підготовчих та будівельних робіт. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 09.12.2016 р. №723 (а.с.6) вбачається, що перевірка проводилася на будівництві індивідуального гаража та виявлено порушення ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яке полягало в експлуатації без прийняття в експлуатацію реконструйованого гаража під торгівельне приміщення. При цьому, як зазначив в судовому засіданні відповідач, вона ж особа, яка безпосередньо проводила перевірку, склала протокол та винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, реконструкція гаража полягала у використанні його під торгівельне приміщення. Водночас, судом встановлено, що право власності на об'єкт нерухомості - гараж зареєстроване за позивачем 15.09.2014 року на підставі рішення суду (а.с.17-19), на момент проведення перевірки будь-які роботи, пов'язані з будівництвом та реконструкцією гаража не проводились, про що підтвердили в судовому засіданні сторони.

Відповідач, складаючи протокол та при винесенні постанови, була впевнена в тому, що дійсно була реконструкція гаража шляхом використання його під торгівельне приміщення на чому також наполягали і свідки, допитані в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_4, допитаний в судовому засіданні від 27.01.2017 р., пояснив, що він проживає АДРЕСА_1. Позивачка - його сусідка, яка по АДРЕСА_1 побудувала гараж. Перед тим як його будувати, позивачка підходила до нього та інших сусідів, щоб вони поставили свій підпис по те, що не заперечують проти цього. Тоді він на це погодився, так як думав, що це буде дійсно гараж, а не точка з продажу ритуальних товарів. Вважає, що вказана земельна ділянка, яка розташована у дворі співвласників багатоквартирного будинку фактично використовується не за цільовим призначенням для надання ритуальних послуг (продаж пам'ятників, квітів, вінків).

Свідок ОСОБА_8, допитаний в судовому засіданні від 27.01.2017 р., пояснив, що він добре знайомий з ОСОБА_4 (його кум), представляє його інтереси в державних органах, дуже часто буває в нього вдома, тому йому відомо, що позивачка використовує земельну ділянку, розташовану в дворі багатоквартирного будинку, і на якій вона побудувала гараж, не за цільовим призначенням, а для надання ритуальних послуг (здійснює торгівлю пам'ятниками, квітами, вінками і т.д.).

Однак висновок відповідача про реконструкцію гаража шляхом використання його під торгівельне приміщення суд вважає помилковим, оскільки відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Відповідачем же як в судовому засіданні, так і під час перевірки не доведений факт будь-якої перебудови приміщення, зміни його конфігурації, розмірів. Зазначені обставини виключають відповідальність факт порушення ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надалі докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Однак відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власного рішення.

На підставі викладеного, ст.ст. 268, 287, 288, 289, ст. 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 99, 158-163, 171-2, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бордулінської Наталії Олексіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2016 року №306, - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №306 від 20 грудня 2016 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Бордулінською Наталією Олексіївною щодо притягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: А.М.Кудін