Справа № 2а-4934/10
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року м. Львів 2а-4934/10

2а-4934/10

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 25.07.2010 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.07.2010 року інспектором ДПС ВДАІ винесено постанову серії АС № 146736 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. З даною постановою не погоджується, вважає її незаконною, оскільки така винесена з порушенням діючого законодавства. Так, 25 липня 2010 року о 15 год. 10 хв. в м. Володимиро-Волинську на вул. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений інспектором ДАІ та звинувачений в тому, що позивач надаючи перевагу транспортним засобам зупинився на пішохідному переході, створивши при цьому перешкоду в русі пішоходам, чим порушив п.п. 16.3, 16.4 Правил дорожнього руху України. Позивач зазначає, що дійсно керуючи транспортним засобом та здійснюючи поворот праворуч по вул. Данила Галицького м. Володимира-Волинська, він зупинився, оскільки автомобіль що рухався попереду зупинився щоб дати дорогу пішоходам, що рухались по вулиці на яку він виїзджав, при цьому на пішохідному переході він не знаходився, тому жодних перешкод в русі пішоходам не створював та з метою недопущення аварійної ситуації, змушений був виконати вимоги п.п.10.1, 16.4, 16.5 ПДР України. Водночас не міг передбачити, що автомобіль, що рухався попереду нього різко загальмує в той момент коли він буде проїзджати через пішохідний перехід. Проте незважаючи на те позивачем був зупинений транспортний засіб, щоб не перешкоджати пішоходам рухатись по пішохідному переході.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив в позові відмовити. Тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що 25.07.2010 року була пасажиром в автомобілі під керуванням позивача. Водій здійснював поворот, перед ними різко загальмував інший транспортний засіб, у звязку з чим позивач змушений був зупинитися, при цьому зупинка була здійснена за пішохідним переходом.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2010 року інспектором ДПС ВДАІ винесено постанову серії АС № 146736 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення ним правил дорожнього руху України та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 25.07.2010 року, керуючи транспортним засобом марки «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1, зупинився на пішохідному переході створюючи при цьому перешкоду в русі, чим порушив п.п. 16.3, 16.4 Правил дорожнього руху України.

Постанову винесено на підставі протоколу від 25.07.2010 року (а.с.3).

Відповідно до п.16.3. Правил дорожнього руху України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13 (див. додаток 2) ( 306а-2001-п ), світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п.16.4. Правил дорожнього руху України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

З пояснень позивача та показів свідка вбачається, що він керуючи транспортним засобом та здійснюючи поворот праворуч по вул. Данила Галицького м. Володимира-Волинська, зупинився, оскільки автомобіль, що рухався попереду зупинився щоб дати дорогу пішоходам, що рухались по вулиці на яку він виїзджав, при цьому на пішохідному переході він не знаходився, тому жодних перешкод в русі пішоходам не створював та з метою недопущення аварійної ситуації, змушений був виконати вимоги п.п.10.1, 16.4, 16.5 ПДР України. Водночас не міг передбачити, що автомобіль, що рухався попереду нього різко загальмує в той момент коли він буде проїзджати через пішохідний перехід.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладівта технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення лише на підставі єдиного доказу - протоколу про адміністративне правопорушення, що однозначно є не достатнім для констатації факту вчинення правопорушення.

При цьому всупереч ст. 268 КУпАП інспектором не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 про заперечення своєї вини, не допитано свідків. Відтак, посадова особа при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення порушила вимоги матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача не надав суду будь-яких доказів стосовно правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника та інших передбачених законом випадках.

З огляду на викладене, вважаю, що слід скасувати постанову від 25.07.2010 року як протиправну, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17-19, 71, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 9, 33, 122, 247, 251, 254, 268, 287, 289, 293 КУпАП суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ від 25 липня 2010 року серії АС № 146736 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.І.Леньо