Справа № 516/228/15-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 лютого 2017 р. Справа № 516/228/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Шумейко М.Т.

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Лук'янчук О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 22 грудня 2015 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Південенергобуд" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 22 грудня 2015 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Південенергобуд" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

На зазначену постанову суду Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016 року апеляційна скарга повернута апелянту, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 28.01.2016 року, а саме несплатою судового збору.

25 січня 2017 року управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області повторно подана апеляційна скарга.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, мотивуючи пропуск строку тим, що Бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік кошти для сплати судового збору не передбачені. З урахуванням змін до Закону України "Про судовий збір" , які діють з 01.01.2017 року, управляння знову звертається з апеляційною скаргою на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 22 грудня 2015 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги тридцять днів з моменту отримання ухвали як такої, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, а заявлене клопотання про поновлення процесуального строку є необґрунтованим. Цією ж ухвалою було зазначено, зокрема, що доводи управління, наведені на обґрунтування клопотання визнано неповажними. Одночасно запропоновано апелянту вказати інші підстави для поновлення строку з наданням доказів, що підтверджують поважність причин його пропуску.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, апелянтом вказану ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 02 лютого 2017 року отримано 07.02.2017 року, тобто строк для усунення недоліків встановлено до 07.03.2017 року.

На виконання вищезазначеної ухвали апелянт надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що управління пенсійного фонду не мало фінансової можливості сплатити судовий збір, так як на час подання апеляційної скарги у 2016 році Бюджет пенсійного фонду було затверджено постановою Кабінету Міністрів України №190 від 10.03.2016 року, однак всупереч вимог Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року Кабінетом Міністрів України кошти на сплату судового збору пенсійному фонду на 2016 рік не виділено.

Вказані обставини не можна визнати поважними причинами неможливості своєчасного оскарження судового рішення суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції.

Частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційна скарга має бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб'єкту владних повноважень право у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Враховуючи наведене, вказані відповідачем обставини не можна визнати поважними причинами неможливості своєчасного оскарження судового рішення суду першої інстанції.

При цьому, суд враховує, що оскаржуване судове рішення ухвалено в грудні 2015 року, а апеляційна скарга подана у січні 2017 року, тобто, з моменту ухвалення судового рішення і до моменту його оскарження минув значний період часу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним о основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Суддя-доповідач зазначає, що у даному випадку вказані відповідачем причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип res judicata.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що не має підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, так як відповідачем не надано належних доказів щодо неможливості своєчасного подання апеляційної скарги.

Згідно з ч.4 ст.189 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області не виконано вимоги ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 р., а тому є підстави для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою.

Керуючись ст.187, ч.4 ст.189 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Лук'янчук

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого строку, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.