Справа № 2-а-2187/2010
Суддя: Некрасов О. О.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2187-2010 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2010 року м. Дніпропетровськ

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про поновлення пропущеного строку та визнання незаконною відмову у виплаті та перерахуванні щомісячної доплати до пенсії «дитині війни», -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 27.10.2010 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, в якому просить поновити пропущений строк для звернення з позовом до суду та зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, яка була йому виплачена за період з 01 липня 2007 року по 30 вересня 2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що вона згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі. Відповідно до ст.6 цього закону з 1 січня 2006 року їй щомісячно повинна виплачуватися як дитині війни соціальна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак дана соціальна допомога відповідачем не нараховувалась і не сплачувалась і у її виплаті було відмовлено. Проте 09.07.2007 року Рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію вказаної норми закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року було визнано неконституційним п. 2 ст. 41 другого розділу Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, якими були зменшені розміри щомісячної надбавки до пенсії, тобто поновлено дію Закону України „Про соціальний захист дітей війни. За ч. 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативними актами. Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Розмір соціальної допомоги, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни становить 30% мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 28.10.2010 року адміністративний позов в частині позовних вимог щодо визнання дій Управління Пенсійного Фонду у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська неправомірними та зобовязання Управління Пенсійного Фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, яка була виплачена позивачці за період з 01 липня 2007 року по 26 квітня 2010 року включно залишено без розгляду, а в частині позовних вимог за період з 27 квітня 2010 року було відкрито скорочене провадження.

Відповідач, письмові заперечення, у строк встановлений судом не надав.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, вважаю, що позовні вимоги з 27 квітня 2010 року підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до абз.1, 2 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років; державна соціальна гарантія - встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни.

Судом встановлено, що позивачка має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в її пенсійному посвідченні. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року, яка набрала чинності 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Доводи відповідача про відсутність належного фінансування підвищення до пенсії, зупинення дії законів про виплату підвищення законами України «Про бюджет» та на регулювання цього питання постановою Кабінету міністрів України є безпідставними, оскільки вони не відповідають змісту ст.22 Конституції України, за приписами якої при прийнятті інших або нових законів, внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, про що зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнанні неконституційними також внесені зміни до ч.1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» згідно Закону України від 28.12.2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

У рішенні № 15-рп/2000 від 14 грудня 2000 року «справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України» зазначено, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади. Обовязок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України (частина друга статті 150).

Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 року №2154-VI, в редакції від 23.09.2010 року, встановлені розміри у 2010 році прожиткового мінімуму для осіб соціальних і демографічних груп населення.

З урахуванням наведеного, вимог ч.2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки суд вважає необхідним вийти за межі заявлених позовних вимог і необхідним позов задовольнити та визнати противоправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачці ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27 квітня 2010 року, а також зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27 квітня 2010 року з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплачених коштів у цей період.

Керуючись ст. 19, 46, 150 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (із змінами і доповненнями), Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік, Законом України «Про Конституційний Суд України», ст. ст. 2, 6, 18, 94, 99, 104, 105, 106, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання бездіяльності неправомірною та визнання права на отримання невиплаченої соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27 квітня 2010 року задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» підвищення до пенсії у нижчому розмірі 10% з 27 квітня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію підвищену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 27 квітня 2010 року розрахованої відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, зарахувавши здійснені виплати у розмірі 10 % у відповідний період.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. О. Некрасов