Справа № 756/14101/16-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу від 16.12.1993 у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям з урахуванням виплачених сум надбавки за вислугу років в розмірі 40%, компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати зазначених у довідці Державного агентства України з управління зоною відчуження від жовтня 2016 року, за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по адміністративній справі №826/13941/15.

2) зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити позивачу перерахунок та виплату зазначеної пенсії, призначеної в установленому розмірі при виході на пенсію - 90 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, на яку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та здійснити виплату заборгованості з 01 червня 2011 року, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без обмеження її розміру:

- з 01 червня 2011 року відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії) за час роботи ОСОБА_2 на державній службі на посаді начальника відділу з питань Чорнобильської АЕС та об'єкта «Укриття» у державному департаменті - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за період з 04 серпня 2005 року по 31 травня 2011 року - уточнених довідок про нараховану та виплачену заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії працюючим державним службовцям та з обов'язковим зазначенням усіх її складових (посадовий оклад, надбавки за 6 ранг та вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу);

- за останні 24 календарних місяці роботи за період з 01 червня 2009 року по 31 травня 2011 року: надбавка за високі досягнення у праці; премії; доплата згідно відповідних постанов Кабінету Міністрів України: від 7 лютого 2000 року № 223, від 29 січня 2003 року №137, від 27 квітня 2006 року №571 та від 10 вересня 2008 року №831; премії до державних свят; індексацію на заробітну плату, в графі «інші виплати» - матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу на вирішення соціально-побутових питань та компенсацію невикористаної щорічної і додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 гривень), форму яких затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» та постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а - 4753/09/2670».

- з 01 грудня 2015 року відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (в редакції, що діяла на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державний службовцям відповідно до рішення Кабінету Міністрів України - постанова КМУ України від 09.12.2015 №1013, яка набрала чинності 15.12.2015 та застосовується з 01.12.2015), пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) і підпункту 2 пункту 6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2013 № 426 (в редакції, що діяла на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державнім службовцям відповідно до рішення Кабінету Міністрів України) з врахуванням підвищення з 1 грудня 2015 року на 25 відсотків посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та довідки Державного агентства України з управління зоною відчуження про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України віл 04.09.2013 №15-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2013 за № 166124193.

- з 01 травня 2016 року за результатами набуття чинності Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» та постанови Кабінету міністрів України від 06 квітня 2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» виходячи із нових складових заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади, рангу та стажу роботи на державній службі.

3) визнати протиправними дії Державного агентства України з управління зоною відчуження щодо:

- не включення у довідку про заробітну плату компенсації невикористаної щорічної і додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 грн та відмови у наданні цієї довідки позивачу з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, станом на 1 червня 2011 року;

- відмови у наданні довідок позивачу станом на 1 грудня 2015 року та на 1 травня 2016 року про заробітну плату у зв'язку з підвищенням посадового окладу з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

4) зобов'язати Державне агентство України з управління зоною відчуження скласти та надати позивачу відповідні довідки про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям:

- станом на 1 червня 2011 року за час роботи ОСОБА_2 на державній службі у державному департаменті - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за період з 04 серпня 2005 року по 31 травня 2011 року - уточнених довідок про нараховану та виплачену заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії працюючим державним службовцям та з обов'язковим зазначенням усіх її складових (посадовий оклад, надбавки за 6 ранг та вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу; за останні 24 календарних місяці роботи за період з 01 червня 2009 року по 31 травня 2011 року: надбавка за високі досягнення у праці; премії; доплата згідно відповідних постанов Кабінету Міністрів України: від 7 лютого 2000 року № 223, від 29 січня 2003 року №137, від 27 квітня 2006 року № 571 та від 10 вересня 2008 року № 831; премії до державних свят; індексацію на заробітну плату, в графі «інші виплати» - матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу на вирішення соціально-побутових питань та компенсацію невикористаної щорічної і додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 гривень), форму яких затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» та постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а - 4753/09/2670».

- станом на 1 грудня 2015 року відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (в редакції, що діяла на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішення Кабінету Міністрів України - постанова КМУ України від 09.12.2015 № 1013, яка набрала чинності 15.12.2015 та застосовується з 01.12.2015), пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) і підпункту 2 пункту 6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2013 № 426 (в редакції, що діяла на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішення Кабінету Міністрів України) з врахуванням підвищення з 1 грудня 2015 року на 25 відсотків посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та довідки Державного агентства України з управління зоною відчуження про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України віл 04.09.2013 № 15-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2013 за № 1661 24193.

- станом на 01 травня 2016 року відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 р. №889 «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 р. №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» належну довідку виходячи із нових складових про підвищену заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади, рангу та стажу роботи на державній службі.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року в порядку скороченого провадження у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, 31.12.2016 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

08 лютого 2017 року позивачем до канцелярії Київського апеляційного адміністративного суду подано заяву про збільшення вимог апеляційної скарги щодо задоволення заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вимог понад шість місяців, які передують зверненню до суду з позовом, а саме з 01.06.2011 по 04.05.2016.

Проте, колегія суддів відмовляє у прийнятті заяви про поновлення строку для звернення до суду, яка оформлена у вигляді заяви про збільшення вимог апеляційної скарги, оскільки дана заява подана з порушенням строку встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до якої у разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.05.2011 Наказом Державного департаменту Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення №31 від 31.05.2011 звільнено ОСОБА_2 з посади начальника відділу з питань Чорнобильської АЕС та об'єкта «Укриття» з виплатою компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток та грошової допомоги у розмірі десяти місячних посадових окладів.

Позивач перебуває на обліку у Центральному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та з 13.11.2006 отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (а.с.31).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 по справі №826/13941/15 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного агентства України з управління зоною відчуження про зобов'язання вчинити дії зобов'язано Державне агентство України з управління зоною відчуження здійснити позивачу перерахунок заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 % за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 (згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» та з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10 вересня 2008 року № 831) (а.с. 21-28).

29 червня 2016 року позивач звернувся з заявою до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якій просив у зв'язку з винесенням постанови по справі №826/13941/15, підтвердити, що перерахунок пенсії буде проведено з 01.06.2011 з врахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації на заробітну плату.

Листом від 20.07.2016 №14513/06 Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки з тексту постанови по справі № 826/13941/15 не вбачається зобов'язання до органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії позивачу (а.с. 30).

При цьому, на виконання зазначеної постанови позивачу Державним агентством України з управління зоною відчуження листом від 29.07.2016 №01-2442/10 надано довідки по заробітній платі, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 % за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 (а.с. 32-36).

У подальшому, 10.08.2016 позивач звернувся з заявою до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві з вимогою виконати перерахунок пенсії з 01.06.2011 з врахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації на заробітну плату на підставі виданих Державним агентством України з управління зоною відчуження довідок по заробітній платі.

Листом від 01.09.2016 №20486/06 Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно зазначило, що підстав для перерахунку пенсії, оскільки з тексту постанови по справі № 826/13941/15 не вбачається зобов'язання до органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії позивачу. Крім того, повідомлено, що підстави для включення в обрахунок заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань також відсутні, оскільки ці доплати передбачені статтею 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000. Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-VIII з 01.06.2015 скасовано норми щодо призначення та перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 37).

Крім того, Державне агентство України з управління зоною відчуження листом від 08.09.2016 №01-2878/8 повідомило позивача про те, що з 01.12.2015 відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII не здійснюється призначення пенсій державним службовцям і не проводяться перерахунки таких пенсій, крім того, оскільки на виконання постанови по справі № 826/13941/15 листом від 29.07.2016 №01-2442/10 позивачу направлено довідки про складові заробітної плати, відтак підстави для повторної видачі оригіналів довідок про заробітну плату відсутні (а.с. 40-41).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідачів та з метою їх відновлення пенсіонер звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у Державного агентства України з управління зоною відчуження, яке у своїй діяльності керується нормами Бюджетного кодексу України, а норми бюджетного законодавства позбавляють бюджетну установу можливості у поточному бюджетному періоді нараховувати заробітну плату за минулий період, тому для здійснення перерахунку компенсації, у зазначеного відповідача були відсутні повноваження. Крім того, оскільки з 01.06.2015 скасовані норми щодо призначення та перерахунку раніше призначених пенсій, зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, а з 01.05.2016 Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII втратив чинність, крім статті 37, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 та 12 розділу XI цього Закону тільки при призначенні пенсій таким особам, при цьому Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 та постановою Кабінету Міністрів України №292 від 06.04.2016 не передбачено умови та порядок перерахунку пенсії державним службовцям, відтак позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

21 листопада 2016 року позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду щодо зобов'язань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії з 01 червня 2011 року (а.с. 45-52).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, допустив порушення норм процесуального права та не вирішив заяву позивача щодо поновлення строку на звернення до суду з вимогами до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві. Вказана заява не знайшла свого вирішення і в оскаржуваній постанові суду першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії колегія суддів виходить з наступних обставин справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на звернення до суду, позивач послався на юридичні процедури, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема на витрати часу для проведення юридичних процедур щодо набрання законної сили постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2011.

Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 позов ОСОБА_2 та ОСОБА_6 задоволено. Визнано нечинним пункт 2 наказу Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2012 апеляційну скаргу Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 повернено апелянту.

У подальшому, позивач звернувся до Державного агентства України з управління зоною відчуження щодо виконання рішення суду від 27.07.2011. Проте 24.07.2013 листом № 01-2408/12 позивачу повідомлено, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 (по особову складу) згідно з чинним законодавством є нечинним з моменту набрання законної сили судовим рішенням, а також постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 у справі № 2а-7601/11/2670 не зобов'язано Державний департамент - Адміністрацію зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення вчиняти будь-які інші дії (в тому числі і проведення перерахунку заробітної плати працівникам).

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_2 звернувся у 2013 році до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про роз'яснення судового рішення, а саме підтвердити, що визнання нечинним п. 2 наказу державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 2 від 25.01.2011 (по особовому складу повинно бути з 25.01.2011.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.10.2013 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011. Дану ухвалу позивачем отримано 25.10.2013.

Крім того, позивач звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання таким, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу) втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011; зобов'язання провести відповідний перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року та надати позивачу довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2014 та 20.06.2014 позовні заяви ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 по справі №826/13941/15 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного агентства України з управління зоною відчуження про зобов'язання вчинити дії зобов'язано Державне агентство України з управління зоною відчуження здійснити позивачу перерахунок заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 % за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 (згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» та з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10 вересня 2008 року № 831).

З матеріалів справи вбачається, що позивач вперше звернувся 18.04.2016 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою для перерахунку пенсії з 01.06.2011, проте не надав відповідних документів, у зв'язку з чим йому було відмовлено в перерахунку пенсії.

Повторно, з заявою про перерахунок пенсії державного службовця з 01.06.2011, позивач звернувся 29.06.2016, проте отримав відмову у зв'язку з відсутністю в доданому до заяви рішенні Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 зобов'язання до органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку його пенсії.

Вважаючи порушеним право на перерахунок пенсії державного службовця з 01.06.2011, позивач звернувся лише 04.11.2016 з даним позовом як до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, так і до Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Відтак, оскільки пенсія позивача, як державного службовця розрахована з 06.06.2011 відповідно до довідок від 03.06.2011 №497/09 та №498/09 (а.с.30-31), то позивач повинен був дізнатися про виплату йому пенсії у менших розмірах, ще з моменту її останнього розрахунку, тобто з 06.06.2011 і звернутися з відповідною заявою до органів Пенсійного фонду України, а в разі відмови - з відповідним позовом до суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що позивач, вважаючи що його права на перерахунок пенсії порушуються з 01.06.2011, не звертався до органів Пенсійного фонду України з відповідними позовами щодо визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії державного службовця за правилами передбаченими Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII в період з 01.06.2011 по 28.06.2016. Разом з тим, позивач також не звертався до вказаного відповідача з заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 гривень.

Що стосується вимог до Державного агентства України з управління зоною відчуження, то колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що вимоги позивача пов'язані з визнанням протиправними дій відповідача щодо ненадання ОСОБА_2 відповідних довідок про заробітну плату з урахуванням всіх складових заробітної плати, та зобов'язання їх надання станом на 01.06.2011, на 01.12.2015 та станом на 01.05.2016 в тому числі і включення в довідку про заробітну плату станом на 01.06.2011 компенсації невикористаної щорічної і додаткової відпустку в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 грн, з подальшою метою про перерахунок пенсії державного службовця за правилами Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 №3723-XII.

Разом з тим, з вказаними вимогами позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва лише 04.11.2016, тобто поза межами строків встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, а також причини пропуску строку на звернення до суду з вимогами про перерахунок пенсії починаючи з 01.06.2011, з 01.12.2015 та з 01.05.2016, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, оскільки позивачу було відомо про порушення його права з 06.06.2011, а отже позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду з аналогічними позовними вимогами до відповідачів у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим вважає за необхідне заявлені позовні вимоги до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за період з 01.06.2011 по 28.06.2016 залишити без розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 Державне агентство України з управління зоною відчуження зобов'язано надати позивачу довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії, як непрацюючому державному службовцю та здійснити йому перерахунок та виплату заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 % за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 (згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» та з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10 вересня 2008 року № 831) (а.с.28). У вказаній частині рішення суду відповідачем виконано (а.с.40-41).

Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги про перерахунок пенсії за період з 29.06.2016, колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади,їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та Законами України.

Як вже зазначалось вище, позивач 29.06.2016 та 10.08.2016 звертався до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України з вимогами здійснити перерахунок пенсії з 01.06.2011 з врахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації на заробітну плату.

Листами від 20.07.2016 №14513/06 та 01.09.2016 №20486/06 відповідач відмовив у перерахунку пенсії, оскільки з тексту постанови по справі № 826/13941/15 не вбачається зобов'язання до органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії позивачу. Крім того, у чинному законодавстві відсутні норми щодо призначення та перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 37).

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01 січня 2015 року передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у редакції, чинній станом на час призначення пенсії позивачу було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01 січня 2015 року було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, у подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказаний Закон №76-VIII є чинним і підлягає до виконання, оскільки Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

На момент звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України «Про державну службу», що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців якими не встановлено норм законодавства, які б визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013) до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 15.12.2015, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Отже, з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення ОСОБА_2 до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Оскільки чинним законодавством України (Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII) не встановлено право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій відповідача у проведенні перерахунку призначеної пенсії, не вбачається.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві на момент звернення позивача із заявою про перерахунок йому пенсії, не мало правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» не встановлено право на перерахунок вже призначених пенсій державних службовців.

Право на перерахунок розміру пенсії, зокрема, і у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою державного службовця, на час звернення позивача із заявою до управління Пенсійного фонду, законодавством не було визначено, оскільки таке право не встановлено Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України».

Крім того, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 (надалі - Закон №889-VІІІ). У зв'язку з набранням чинності Закону №889-VІІІ, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-VIII.

Згідно статті 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06 квітня 2016 року № 292, відповідно до статей 51 і 52 Закону №889-VІІІ, встановлено мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям.

Водночас, зазначена постанова Кабінету Міністрів України, також не передбачає ні можливості, ні механізму перерахунку пенсій державного службовця, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії, відсутні.

Отже, на час звернення позивача до пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії (червень 2016 року) внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії.

Крім того, постановою Правління Пенсійного фонду України «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року №15-1» №15-2 від 04.07.2016, яка вступила в дію з 02.09.2016, скасовано форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затверджену Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 №15-1.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у пенсійного органу на момент звернення позивача із заявою про перерахунок йому пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відмова пенсійного органу у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судовою колегією також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п. 2.2. вказаного рішення вказано, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116).

У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що Закон №76-VIII, яким не встановлено право на перерахунок пенсій, є чинним, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, беручи до уваги позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 та рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014, відтак звуження прав та соціальних гарантій позивача відсутні.

Таким чином, пенсійний орган діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 (справа №К/800/36542/16) та від 12.01.2017 (справа №К/800/36683/16).

Щодо посилань позивача на порушення Оболонським районним судом міста Києва норм процесуального права при визначенні підсудності вказаної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 4 частини першої ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Пунктом 1 частини другої ст. 18 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

У відповідності до частини першої статті 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач звернувся з вимогами до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Державного агентства України з управління зоною відчуження. При цьому, предметом спору є оскарження дій пенсійного фонду стосовно перерахунку пенсії, а Державного агентства України з управління зоною відчуження щодо видачі довідки про заробітну плату державного службовця для здійснення перерахунку пенсії.

Однак, оскільки Державне агентство України з управління зоною відчуження згідно п.1 Положення про Державне агентство України з управління зоною відчуження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №564 від 22.10.2014, є центральним органом виконавчої влади, відтак вказана справа має вирішуватись окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Відтак, Оболонський районний суд міста Києва не є компетентним судом щодо розгляду цієї справи, що є також підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Державного агентства України з управління зоною відчуження за період з 01 червня 2011 року по 28 червня 2016 року про:

- визнання протиправною відмови Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу №3723-XII від 16.12.1993 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям з урахуванням компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 гривень;

- зобов'язання Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 гривень;

- визнання протиправною відмову Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу №3723-XII від 16.12.1993 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям з урахуванням виплачених сум надбавки за вислугу років в розмірі 40%, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, зазначених у довідці Державного агентства України з управління зоною відчуження від жовтня 2016 року за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по адміністративній справі №826/13941/15;

- зобов'язання Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, призначену в установленому розмірі при виході на пенсію, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, на яку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та здійснити виплату заборгованості з 01 червня 2011 року, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без обмежень її розміру;

- визнання протиправними дії Державного агентства України з управління зоною відчуження, щодо ненадання довідки та не включення у довідку про заробітну плату ОСОБА_2 компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 гривень та відмови у наданні цієї довідки ОСОБА_2 з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, станом на 01 червня 2011 року;

- зобов'язання Державного агентства України з управління зоною відчуження скласти та надати ОСОБА_2 відповідну довідку про заробітну плату в частині включення до неї компенсації за 284 дні невикористаної щорічної та додаткової відпусток в межах максимальної величини доходу в розмірі 14400 гривень, з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, станом на 01 червня 2011 року;

- визнання протиправними дії Державного агентства України з управління зоною відчуження щодо відмови у наданні довідок ОСОБА_2 станом на 01 грудня 2015 року та на 01 травня 2016 року про заробітну плату у зв'язку з підвищенням посадового окладу з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- зобов'язання Державного агентства України з управління зоною відчуження скласти та надати ОСОБА_2 відповідні довідки про заробітну плату, які подаються для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01 червня 2011 року, станом на 01 грудня 2015 року та станом на 01 травня 2016 року, з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.