Справа № 826/8902/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 лютого 2017 року № 826/8902/16

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів Арсірія Р.О. Кузьменка В.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Грандіс Буд"
до треті особиМіністерства юстиції України ОСОБА_1; Товариство з обмеженою відповідальністю "КП "Сіті-Сервіс"; Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області; Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяна Михайлівна; Приватне підприємство "Білдгрупменеджмент"
провизнання протиправними дій, скасування наказу від 06.05.2016 №1333/5

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грандіс Буд" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю "КП "Сіті-Сервіс", Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Тетяна Михайлівна, Приватне підприємство "Білдгрупменеджмент" про визнання протиправними дій, скасування наказу від 06.05.2016 №1333/5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем оскаржуваний наказ прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, з огляду на те, що фактично скасовано рішення суду, яке набрало законної сили щодо незаконності проведення державної реєстрації права власності на розподільчий пристрій за ПП "Білдгрупменеджмент". Також позивач посилався на те, що копію оскарженого наказу було йому направлено з порушенням законодавчо встановлених строків.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що за результатами розгляду скарги Приватного підприємства "Білдгрупменеджмент" в порядку статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 на підставі висновків Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було прийнято вмотивоване рішення про задоволення скарги з підстав, передбачених законами, у формі наказу.

Представники сторін та треті особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду подав клопотання по розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час розгляду справи колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

02.02.2016 Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято постанову в адміністративній справі № 826/22650/15 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Київській області Дахно А.М., Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області, треті особи: Приватне підприємство «Білдгрупменеджмент», Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, якою позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Дахно А.М. Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Київській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №23879072 від 25.08.2015 про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» на розподільчий пристрій АДРЕСА_1.

19.02.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно Гордейчуком В.П. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області прийнято рішення про скасування №28349328, яким вирішено внести запис про скасування державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1 за номером НОМЕР_2 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером НОМЕР_1.

23.02.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно Загоруйко Я.О. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права та їх обтяжень прийнятої 20.02.2016 за реєстраційним номером НОМЕР_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28390530 яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна на розподільчий пристрій, що розташований за адресою АДРЕСА_1 за суб'єктом - Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІ-СЕРВІС".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 у справі №826/22650/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2016 залишено без змін.

01.04.2016 Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» подано Міністру юстиції України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора зареєстровану за № 10147-0-33-16 про скасування №28349328 від 19.02.2016 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28390530 від 23.02.2016.

13.04.2016 Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» подано Міністру юстиції України доповнення до скарги зареєстровані за № 10147-1-33-16 від 13.04.2016, в яких, зокрема, викладено прохання скасувати заборону на нерухоме майно (РП-54), що накладена на підставі договору іпотеки приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області - Власюк Т.М.

14.04.2016 Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» подано Міністру юстиції України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора за реєстровану за № 9343-0-32-16, в якій викладено прохання: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29219475 від 12.04.2016, прийняте приватним нотаріусом Іртиського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М, яка на підставі договору купівлі-продажу розподільчого пристрою за реєстровим номером № 379від 12.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., провела державну реєстрацію права власності ТОВ «ГРАНДІС БУД» на розподільчий пристрій № 54, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - НОМЕР_1); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29220894 від 12.04.2016, прийняте приватним нотаріусом Іртиського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М, яка на підставі договору іпотеки за реєстровим номером 383 від 12.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Іртиського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М, провела державну реєстрацію обтяження на розподільчий пристрій № 54, за адресою: АДРЕСА_1, у вигляді заборони на нерухоме майно та скасувати заборону на нерухоме майно (РП-54), що накладена на підставі договору іпотеки приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області - Власюк Т.М; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29221332 від 12.04.2016, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М, яка на підставі договору іпотеки за реєстровим номером №383 від 12.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., провела державну реєстрацію іпотеки між ТОВ «ГРАНДІС БУД» та ОСОБА_6 на розподільчий пристрій № 54, за адресою; АДРЕСА_1; вжити заходів щодо притягнення до відповідальності приватного нотаріуса Ірпінського міського округу Київської області Власюк Т.М. та заборони її доступу до Державного реєстру речових пряв на нерухоме майно та їх обтяжень.

22.04.2016 Приватним підприємством «Білдгрупменеджмент» подано Міністру юстиції України уточнення скарги, в якій, зокрема, викладено прохання скасувати рішення державного реєстратора № 28791262, № 28789051, №29217981 та № 29217703 від 17.03.2016, які пов'язані із накладенням заборони на нерухоме майно (РІ1-54) та іпотеки, що прийняті приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М.

06.05.2016 Міністерством юстиції України видано наказ № 1333/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" в якому зазначено, зокрема, наступне: "1. Задовольнити скаргу приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» з доповненнями у повному обсязі.

2. Скасувати рішення про скасування від 19 лютого 2016 року за № 28349328, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гордейчуком В.П.

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 лютого 2016 року за № 28390530, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Загоруйко Я.О.

4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 березня 2016 року за № 28789051, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М.

5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 березня 2016 року за № 28791262, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М.

6. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 квітня 2016 року за № 29217703, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М.

7. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 квітня 2016 року за № 29217981, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М

8. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 квітня 2016 року за № 29219475, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М.

9. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 квітня 2016 року за № 29220894, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М.

10. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 квітня 2016 року № 29221332, прийняте приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М.".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грандіс Буд" не погоджуючись з наказом №1333/5 від 06.05.2016 та вважаючи його таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою та другою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною четвертою зазначеної статті за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: скасування рішення про державну реєстрацію прав; скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" та "д" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги. Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Відповідно до частини дев'ятої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Згідно з пунктом 8 зазначеного Порядку під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктами 12 та 13 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 встановлено, що за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу. Якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

Відповідно до пункту 14 вказаного Порядку висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що: рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації; скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов'язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб'єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Таким чином, рішення державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, яке за результатами розгляду скарги, на підставі висновків постійно діючої комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації приймає, зокрема, рішення про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.04.2016, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ, встановлено, що при розгляді заяви №15728159 та документів, доданих до неї, державним реєстратором рішення № 28349328 від 19.02.2016 прийнято з порушенням вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону, пунктів 2, 3 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктами 1 та 2 частини третьої статті 10 вказаного Закону встановлено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з пунктами 2 та 3 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Пунктом 9 частини першої статті 27 вказаного Закону встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Рішення №28349328 від 19.02.2016 було прийнято за заявою Окружного адміністративного суду міста Києва та на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2016 у справі № 826/22650/15, на якому містився напис про те, що рішення набрало законної сили 17.02.2016 .

В листі Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/22650/15/3580/16 від 24.03.2016, копія якого наявна в матеріалах справи та який наявний в комп'ютерній базі "Діловодство спеціалізованого суду", яким надано відповідь за результатами розгляду заяви ПП "Білдгрупменеджмент" від 17.03.2016 щодо проведення перевірки обставин видачі постанови №826/22650/15 зазначено наступне: "В ході перевірки викладених Вами обставин, відібрано письмові пояснення у секретаря судових засідань, підписом якого завірено надану Вами копію.

Згідно пояснень секретаря судових засідань Вініченко В.В. напис про дату набрання постановою законної сили ним не проставлявся, оскільки, згідно рішення зборів суддів, такий напис видається за заявою сторонни судового процессу у вигляді листа за особистим підписом судді та завірений гербовою печаткою суду.

Оскільки, матеріали справи на даний час знаходяться у Київському апеляційному адміністративному суді, оглянути їх, на предмет встановлення особи, розписка якого в отриманні вищезначеної постанови міститься на її звороті, не видається можливим.

Щодо направлення Окружним адміністративним судом міста Києва будь яких заяв до Державної реєстраційної служби Украни про скасування реєстрації, повідомляємо що така заява не направлялась. Крім того вчинення таких дій державними установами, підприємствами, службами, згідно законодавства відбувається виключно на підставі виконавчих листів, або документів суду завірених гербовою печаткою (до негайного виконанання).

Додатково доводимо до Вашого відома, що вищезазначена постанова суду не вступила у закону силу, оскільки оскаржена в апеляційному порядку. "

Таким чином, встановлено, що рішення суду на підставі якого прийнято рішення № 28349328 від 19.02.2016 станом на 19.02.2016 не набрало законної сили та Окружним адміністративним судом міста Києва заява про скасування від 19.02.2016 за реєстраційним номером 15728159 державному реєстратору не подавалась.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що у відповідача були наявні підстави для скасування рішення про скасування № 28349328 від 19.02.2016.

Відповідно до висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.04.2016, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ, встановлено, що при прийнятті рішення № 28390530 від 23.02.2016 не було дотримано вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, а саме, як свідчать дані Державного реєстру прав до заяви прийнятої 20.02.2016 за реєстраційним номером НОМЕР_3 не було додано, ані декларації, ані сертифікату про готовність об'єкта до експлуатації щодо нерухомого майна - розподільчого пристрою, що розташований за адресою АДРЕСА_1. та документ, що засвідчує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Згідно з пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Пунктом 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що разом з заявою прийнятою 20.02.2016 за реєстраційним номером НОМЕР_3 було подано вичерпний перелік документів, водночас не надав суду доказів на підтвердження факту подання разом з вказаною заявою державному реєстратору декларації або сертифікату про готовність об'єкта до експлуатації щодо нерухомого майна - розподільчого пристрою, що розташований за адресою АДРЕСА_1. та документу, що засвідчує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, які не зазначено про причини неможливості їх надання.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Інших доказів та обґрунтувань наявності підстав для скасування наказу №1333/5 від 06.05.2016, крім посилань на прийняття рішення про скасування №28349328 від 19.02.2016 на підставі рішення суду яке набрало законної сили та рішення №28390530 від 23.02.2016 на підставі повного пакету документів передбаченого чинним законодавством, необґрунтованість яких встановлена судом, позивачем наведено не було, а судом за результатами розгляду наявних в матеріалах справи документів не встановлено.

Факт допущення відповідачем порушення строків направлення на адресу позивача копії наказу №1333/5 від 06.05.2016, не є обставиною, яка є підставою для скасування вказаного наказу.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо підписання наказу №1333/5 від 06.05.2016 суд звертає увагу на наступне.

Частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Діяльність посадової особи відповідача щодо підписання наказу № 1333/5 від 06.05.2016 є лише службовою діяльністю таких осіб на виконання своїх посадових обов'язків, з огляду на що, не створює жодних правових наслідків для позивача та не змінює стану його суб'єктивних прав, оскільки сама по собі не породжує настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на права та обов'язки позивача.

Таким чином позовна вимога щодо визнання протиправними дій відповідача щодо підписання наказу № 1333/5 від 06.05.2016 не спрямована на захист прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко