Справа № 826/9899/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9899/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційні скарги Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Долинської об`єднаної державної інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Надвірнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Долинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Надвірнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - Позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Відповідач 1), Долинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Відповідач 2), Надвірнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Відповідач 3), Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - Відповідач 4), Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - Відповідач 5), Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Відповідач 6) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2016 року №; від 23.12.2015 року №; від 24.12.2015 року №, від 03.03.2016 року №; від 18.12.2015 року №; від 09.03.2016 року №; від 30.11.2015 року №/397.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідачі подали апеляційні скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Відповідачів, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Відповідачами проведено планові виїзні документальні перевірки структурних підрозділів ПАТ «Укрнафта» як самостійних платників збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

За результатами проведених перевірок контролюючими органами виявлено порушення податкового законодавства.

Зокрема, Дрогобицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області проведено планову виїзну перевірку НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», за результатами якої складено акт від 30.11.2015 року №810/22-01/00136544. В акті перевірки Відповідачем 1 зазначено, що внаслідок подання уточнюючих розрахунків за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року виникло заниження зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ у сумі 644 413,60 грн., у тому числі: за серпень 2014 року в сумі 94 299,66 грн., за вересень 2014 року в сумі 67 656,19 грн., за жовтень 2014 року в сумі 75 863,13 грн., за листопад 2014 року у сумі 192 453,44 грн., за грудень 2014 року у сумі 214 141,18 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки Відповідачем 1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.02.2016 року №, яким НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» визначено суму за податковим зобов'язаннями - 644 413,6 грн; за штрафними санкціями - 161 103,4 грн.

Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну планову виїзну перевірку НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», за результатами якої складено акт від 09.12.2015 року №2246/09-05-22/00136490, зі змісту якого вбачається, що Позивач внаслідок уточнення податкових зобов'язань із збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за серпень-грудень 2014 року занизив сплату відповідного збору в сумі 4 703 493 грн, в т.ч.: серпень 2014 року - 782 027 грн, вересень 2014 року - 266 766 грн, жовтень 2014 року - 302 312 грн, листопад 2014 року - 1 625 680 грн, грудень 2014 року - 1 726 708 грн.

За результатами вказаного акта перевірки Відповідачем 2 прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.12.2015 року №, яким НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» визначено суму грошового зобов'язання за основним платежем - 4 703 492,72 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 175 873,2 грн.

Надвірнянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведено планову виїзну документальну перевірку НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», за результатами якої складено акт перевірки від 08.12.2015 року №383/22-00136515, зі змісту якого вбачається, що при поданні уточнюючих податкових декларації зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за серпень-грудень 2014 року НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», чим порушено вимоги підпункту «в» пункту 317.2 статті 317 Податкового кодексу України щодо діючого тарифу, пункт 315.1 статті 315 Податкового кодексу України щодо об'єкта оподаткування, пункт 23.1 статті 23 Податкового кодексу України щодо бази оподаткування по вказаному виду збору та занижено суму податкового зобов'язання за серпень-грудень 2014 року на суму в розмірі 5684289,95 гривень.

Як вбачається з акта перевірки Відповідачем 3 встановлено два порушення при декларуванні Позивачем та сплаті за серпень-грудень 2014 року податкових зобов'язань з цільової надбавки, а саме: перше - заниження податкового зобов'язання, у зв'язку із чим контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 року №, яким визначено зобов'язання за основним платежем у сумі 5 684 289,95 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1421072,49 грн; друге - несвоєчасна сплата самостійно задекларованого зобов'язання з цільової надбавки за жовтень 2014 року; за виявленим фактом несвоєчасної сплати податкового зобов'язання за жовтень 2014 року Відповідачем 3 прийнято податкове повідомлення-рішення за формою «Ш» від 03.03.2016 року №, яким визначено штраф у сумі 50 500,04 грн.

Охтирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», за результатами якої складено акт від 08.12.2015 року №142/18-11-22/05398533, в якому, зокрема зазначено, що перевіркою повноти нарахування збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності внаслідок подання уточнюючих розрахунків, встановлено його заниження у сумі 15 845 770,73 грн, в тому числі за серпень 2014 року в сумі 3 3131 503,43 грн, вересень 2014 року в сумі 2 812 376,43 грн, жовтень 2014 року в сумі 3 118 225,80 грн, листопад 2014 року в сумі 3 358 275,64 грн, грудень 2014 р. в сумі 3 425 389,43 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки суб»єктом владних повноважень прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2015 року №, яким визначено зобов'язання за основним платежем у сумі 15 845 770,73 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3 961 442,68 грн.

Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавські області проведено документальну планову виїзну перевірку НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», за результатами якої складено акт від 17.11.2015 року №2603/16-01-22-02-09/22525915. У вказаному акті Відповідачем 5 зазначено, що платником податків, внаслідок подання уточнюючих розрахунків, занижено збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в сумі 3 423 263 грн, у тому числі за серпень 2014 року на 4 539 29,75 грн, за вересень 2014 року на 5 043 51,67 грн, за жовтень 2014 року на 6 392 86,42 грн, за листопад 2014 року на 7 875 72,09 грн, за грудень 2014 року на 1 038 122,87 грн.

Згідно акта перевірки Відповідачем 5 прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.12.2015 року №, яким визначено зобов'язання за основним платежем у сумі 3 423 262,8 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 855 815,7 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 03.12.2015 року № скасовано ГУ ДФС у Полтавській області рішенням про результати розгляду скарги від 22.02.2016 року №658/10/16-31-10-04-11 в частині 164 110,69 грн у зв'язку з чим було прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.03.2016 року №, яким визначено зобов'язання за основним платежем у сумі 3 291 974,25 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 822 993,56 грн.

Прилуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області проведено документальну планову виїзну перевірку НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», за результатами якої складено акт від 16.11.2015 року №491/22-00136573. З акта перевірки вбачається, що Позивачем допущено заниження збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за 2014 рік в сумі 4 879 659,18 грн, у тому числі за серпень 2014 року на 894 558,67 грн, за вересень 2014 року на 904 729,16 грн, за жовтень 2014 року на 760 666,58 грн, за листопад 2014 року на 1 087 888,98 грн, за грудень 2014 року на 1 231 815,79 грн.

За результатами акта перевірки Відповідачем 6 прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.11.2015 року №/397, яким визначено зобов'язання за основним платежем у сумі 4 879 659,18 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 219 914,8 грн.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII (далі - Закон №1166-VII) внесено зміни до Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в частині, зокрема правил оподаткування збором у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності; вказаний Закон набув чинності 01.04.2014 року.

Платниками збору у вигляді цільової надбавки відповідно до пункту 314.1 статті 314 Кодексу у редакції Закону №1166-VII визначались суб'єкти господарювання та їх відокремлені підрозділи, у тому числі уповноважені особи договорів простого товариства, які: а) провадять діяльність з постачання природного газу споживачам на підставі укладених з ними договорів; б) споживають імпортований ними природний газ як паливо або сировину; в) споживають видобутий ними природний газ як паливо або сировину.

З дати набуття чинності Законом №1166-VII, тобто з 01.04.2014 року, у Позивача та його структурних підрозділів, як самостійних платників цільової надбавки, на підставі підпункту «в» пункту 314.1 статті 314 Кодексу виник додатковий обов'язок сплачувати цільову надбавку за обсяги природного газу, які споживаються в якості палива або сировини.

Об'єктом оподаткування збору у вигляді цільової надбавки Кодекс в редакції Закону №1166-VII визначав вартість природного газу в обсязі, зокрема видобутому та спожитому як паливо або сировина нафтогазовидобувним підприємством або його підрозділами, що визначені платниками у підпункті «в» пункту 314.1 статті 314.

За приписами статті 316 Кодексу, в редакції Закону №1166, збір справляється у розмірі 2 відсотків на обсяги природного газу, що постачаються для таких категорій споживачів «г) суб'єкти господарювання, що визначені у підпункті «б» пункту 314.1 статті 314; ґ) суб'єкти господарювання, у тому числі уповноважені особи простих товариств, що визначені у підпункті «в» пункту 314.1 статті 314».

Порядок обчислення і сплати збору визначався пунктом 317.1. статтею 317 Кодексу в редакції Закону №1166-VII, споживачами є такі категорії: населення, бюджетні установи, підприємства комунальної теплоенергетики, теплові електростанції, електроцентралі та котельні суб'єктів господарювання, в тому числі блочні (модульні) котельні, інші суб'єкти господарювання та їх відокремлені підрозділи, які використовують природний газ для виробництва товарів та надання послуг, на інші власні потреби.

При цьому, пунктом 317.2. статті 317 Кодексу під діючим тарифом визначались одна з наступних величин: а) ціна природного газу для відповідної категорії споживачів без урахування тарифів на його транспортування і постачання споживачам та суми податку на додану вартість для платників, що визначені у підпункті «а» пункту 314.1 статті 314; б) митна вартість оформлення природного газу для платників, що визначені у підпункті «б» пункту 314.1 статті 314; в) середня митна вартість імпортованого природного газу, що визначається в порядку, визначеному цим Кодексом, для платників, що визначені у підпункті «в» пункту 314.1 статті 314.

Таким чином, база оподаткування збором у вигляді цільової надбавки, так званий діючий тариф, для Позивача встановлювалась за середньою митною вартістю імпортованого природного газу, яка визначалась у порядку, визначеному Кодексом.

Положення статті 314-317 Кодексу не містили порядку визначення середньої митної вартості імпортованого природного газу для цілей оподаткування збором.

Порядок визначення середньої митної вартості імпортованого природного газу визначався абзацом 6 частини 4 підпункту 263.6.2 пункту 263.6 статті 263 Кодексу, якою на момент набрання чинності Законом №1166-VII, було встановлено правила визначення бази оподаткування платою за користування надрами для видобування корисних копалин та в якій зазначалось, що фактичною ціною реалізації для газу природного вважається: «для іншого газу природного, видобутого іншими, ніж визначені статтею 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» категорії газовидобувників, - середня митна вартість імпортного природного газу, що склалася у процесі його митного оформлення під час ввезення на територію України за податковий (звітний) період. Середня митна вартість імпортного природного газу, що склалася у процесі його митного оформлення під час ввезення на територію України за податковий (звітний) період, обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та передається ним до 5 числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, до 10 числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, розміщує визначену ціну реалізації відповідної вуглеводневої сировини на своєму офіційному веб-сайті у спеціальному розділі та повідомляє центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З аналізу наведених норм випливає, що середня митна вартість імпортованого газу повинна обчислюватись центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику (Міністерство фінансів України) за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, а оприлюднюватись середня митна вартість імпортованого природного газу - Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Матеріалами справи підтверджується, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відповідно до пункту 263.6 статті 263 Кодексу на своєму офіційному веб-сайті оприлюднювало інформацію про фактичну ціну реалізації для газу природного (середню митну вартість імпортованого природного газу, що склалася у процесі його митного оформлення під час ввезення на територію України) за квітень, травень та червень 2014 року.

Наведене свідчить, що Позивач правомірно керувався абзацом 6 частини 4 підпункту 263.6.2. пункту 263.6. статті 263 Кодексу з урахуванням інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у зв'язку з відсутності іншого порядку визначення бази оподаткування збором у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ.

В подальшому Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 року №1621-VII, який набув чинності 03.08.2014 року, положення абзацу 6 частини 4 підпункту 263.6.2. пункту 263.6. статті 263 Кодексу були змінені. Зокрема, починаючи з 03.08.2014 року вказана норма Кодексу передбачала, що фактичною ціною реалізації для газу природного вважається: «для іншого газу природного - ціна, що дорівнює граничному (максимальному) рівню ціни на природний газ, що реалізується промисловим споживачам, який встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики».

Однак, правила оподаткування збором у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, закріплені в підпункті «в» пункті 317.2 статті 317 Кодексу, не змінилися, база оподаткування протягом та після серпня 2014 року продовжувала визначатись виходячи з середньої митної вартості, що повинна була визначатись в порядку, встановленому Кодексом.

З набранням чинності Закону №1621-VII, а саме з 03.08.2014 року, з положень Кодексу було виключено єдиний існуючий у ньому порядок визначення середньої митної вартості імпортованого природного газу.

Зі змісту наведених правових норм виходить, що починаючи з серпня 2014 року не містилось порядку визначення середньої митної вартості імпортованого природного газу для цілей оподаткування жодним з податків та зборів, що в свою чергу унеможливлювало визначення бази оподаткування збором у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ.

Позивач неодноразово звертався у вересні-грудні 2014 року, у лютому 2015 року до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України, Державної фіскальної служби України з листами щодо вжиття заходів для вирішення питання визначення середньої митної вартості газу імпортованого у відповідні періоди 2014 року та публікації вказаної інформації. Однак, вказаними суб»єктами владних повноважень питання по суті звернень не було вирішено.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що починаючи з серпня 2014 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на своєму офіційному веб-сайті не оприлюднювало фактичну ціну реалізації для газу природного (середню митну вартість імпортного природного газу, що склалася у процесі його митного оформлення під час ввезення на територію України).

Вказана обставина підтверджуються листом Державної фіскальної служби України від 19.10.2015 року №38390/7/99-99-15-04-01-17 «Про середню митну вартість імпортованого природного газу за серпень - грудень 2014 року», зі змісту якого вбачається, що Законом України від 31 липня 2014 року № 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» абзац 6 підпункту 263.6.2 пункту 263.6 статті 263 Кодексу викладено у новій редакції, яка не містить порядку визначення середньої митної вартості. Інформація щодо митного оформлення за митними деклараціями, заповненими у звичайному порядку, обсягів природного газу, що переміщується через митний кордон України протягом серпня-грудня 2014 року, Державною фіскальною службою було надіслано до Міністерства економічного розвитку і торгівлі. При цьому на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі інформація про величини середньої митної вартості за серпень-грудень 2014 року відсутня.

Судом першої інстанції установлено, що з серпня 2014 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на своєму офіційному веб-сайті в окремі періоди оприлюднювало фактичну ціну реалізації газу природного, яка дорівнювала граничному (максимальному) рівню ціни на природний газ, що реалізується промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання, що встановлювався Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Така ціна, однак не може вважатися середньою митною вартістю імпортованого природного газу, оскільки визначена у відмінному порядку та для відмінних цілей.

Той факт, що оприлюднена у серпні - грудні 2014 року Мінекономрозвитку фактична ціна реалізації газу природного, яка дорівнювала граничному (максимальному) рівню ціни на природний газ, що реалізується промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання, що встановлювався Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, самими Відповідачами не вважається базою оподаткування збором, що підтверджується як змістом згаданого листа ДФС від 19.10.2015 року №38390/7/99-99-15-04-01-17, так і позицією Відповідачів, викладеною в актах перевірки. Ціни, наведені в листі ДФС від 19.10.2015 №38390/7/99-99-15-04-01-17, які на переконання Відповідачів, повинні були використовуватися в якості бази оподаткування збором у серпні-грудні 2014 року не дорівнюють цінам, що оприлюднювалися у серпні - грудні 2014 року, як фактичні ціни реалізації природного газу у розмірі граничного (максимального) рівня ціни природного газу, що реалізується промисловим споживачам та іншим суб'єктами господарювання, що встановлювався Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.

Пунктом 23.2. статті 23 Кодексу передбачено, що база оподаткування і порядок її визначення встановлюються Податковим кодексом України для кожного податку окремо.

За приписами п.29.1 ст.29 Кодексу обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Відповідно п. 7.1 ст. 7 Кодексу під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування;ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку. Згідно з п. 7.4. ст.7 Кодексу елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що показник середньої митної вартості імпортованого природного газу є грошовим виразником бази оподаткування збором, відсутність такого виразника має своїм наслідком відсутність бази оподаткування, що унеможливлює визначення платником податку свого податкового зобов'язання у розмірі, відмінному від « 0».

Отже, Позивач правомірно виправив допущену ним помилку при визначенні та декларуванні збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за період з серпня по грудень 2014 року, оскільки Кодексом не встановлювався порядок визначення середньої митної вартості імпортованого природного газу як бази оподаткування збором.

Щодо посилання Відповідача 5 на лист ДФС України від 19.10.2015 року № 38390/7/99-99-15-04-01-17 «Про середню митну вартість імпортованого природного газу за серпень - грудень 2014 року», як на підставу для визначення Позивачем бази оподаткування збором у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за серпень-грудень 2014 року, колегія суддів зазначає таке.

Порядок визначення середньої митної вартості імпортованого газу повинен був визначатись в порядку, передбаченому Кодексом. Нормами законодавства на період з серпня по грудень 2014 року Державну фіскальну службу України не було уповноважено визначати базу оподаткування збором у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ на період з серпня по грудень 2014 року, а тому такі дії податкового органу суперечать положенням частини другої статті 19 Конституції України.

Як вже зазначалось, порядок визначення середньої митної вартості для цілей оподаткування збором був законодавчо встановлений лише з набранням чинності 01.01.2015 року Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 року.

Зокрема, відповідно підпункту «в» підпункту 1.5. пункту 29 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу в редакції Закону №71-VIII середня митна вартість імпортного природного газу, що склалася у процесі його митного оформлення під час ввезення на територію України за податковий (звітний) період, обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, та передається ним до 5 числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, який до 10 числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, розміщує на своєму офіційному веб-сайті у спеціальному розділі.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необґрунтованість доводів Відповідачів про заниження зобов'язань Позивача із збору у вигляді цільової надбавки за серпень-грудень 2014 року, тягне відповідно і необґрунтованість висновку Відповідача 3 про застосування штрафу у зв'язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов'язання з цільової надбавки за жовтень 2014 році у розмірі, на який таке зобов'язання було завищено, та про що контролюючому органу було відомо на дату прийняття податкового повідомлення-рішення від 03.03.2016 № про визначення штрафу у сумі 50 500,04 грн..

Положеннями ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З урахування вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийняті суб'єктами владних повноважень податкові повідомлення-рішення є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, Долинської об`єднаної державної інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Надвірнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Прилуцької об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 20 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.