Справа № 182/5163/16-а(2-а/0182/180/2016)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 182/5163/16-а(2-а/0182/180/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії ,-

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати з 01 червня 2015 року раніше призначеної пенсії за вислугу років; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 01 червня 2015 року.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 р. з урахуванням ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 р. позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01.06.2015 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити та виплачувати ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.06.2015 року.

Не погодившись з постановою суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної постанови, порушення норм матеріального права просить оскаржувану постанову скасувати, в адміністративному позові відмовити повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, позивач працює на посаді голови Нікопольської районної ради Дніпропетровської області.

З квітня 2015 року, пенсія позивачу припинено виплату пенсії.

На заяву позивача від 23.08.2016 року про поновлення виплати пенсії, органом Пенсійного фонду листом від 07.09.2016 року було повідомлено про відсутність підстав для поновлення пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що з 01.06.2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Як встановлено судом, позивач працює на посаді голови Нікопольської районної ради Дніпропетровської області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-УІІІ від 02.03.2015 року (далі Закон № 213-УІІІ) у статтю 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" внесено зміни у частині виплати пенсій пенсіонерам за наявності заробітку (прибутку), а саме: тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", Законом України "Про державну службу", "Про прокуратуру", 3аконом України "Про судоустрій і статус судців" пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Положення ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" набрали чинності 01.04.2015 року не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (зі змінами, внесеними Законом України № 213-УІІІ від 02.03.2015 року) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно - розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування (ст.2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"). За змістом ст. З вказаного Закону, посадами в органах місцевого самоврядування в тому числі є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Отже, зі змісту вищевказаних норм слідує, що особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно - розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (крім технічних працівників та обслуговуючого персоналу), підпадає під дію Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відтак, під час роботи на посаді голови Нікопольської районної ради Дніпропетровської області позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування, відповідно на нього поширюється ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами, внесеними Законом України № 213-УІІІ від 02.03.2015 року), які набрали чинності з 01.04.2015 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України № 213-УІІІ від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки Закон України № 213-УІІІ від 02.03.2015 року не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються відповідно до вказаних вище Законів.

Таким чином з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, згідно з Законами, вказаними у Законі України № 213-УІІІ від 02.03.2015 року, в тому числі Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

В повному обсязі ухвала виготовлена 17.02.2017 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим