Справа № 2а/2570/295/2011
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/295/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2011 р. м. Чернігів
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Заяць О.В.,
при секретарі Сапоненко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій і бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

11.01.2011 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі Щорський РВК), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить: визнати протиправними дії Щорського РВК в зв`язку з невиконанням вимог Конституції України, Законів України «Про інформацію» та «Про звернення громадян» щодо надання інформації стосовно розшуку архівних документів про травмування позивача 1996, 1998 років, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; визнати протиправною бездіяльність Щорського РВК стосовно визначення відповідності наказу Щорського РВК від 30.01.1998 року № 7 до прийнятого ЦВЛК МО України протоколу від 02.03.2009 року № 156; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 в зв`язку з невиконанням вимог чинного законодавства України щодо повідомлених позивачем правопорушень, допущених посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 при оформленні та розшуку архівних документів травмування позивача 1996, 1998 років, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язати Щорський РВК надати позивачу належним чином оформлені довідки про його травмування в 1996, 1998 роках та необхідні документи для проходження МСЕК.
Протокольною ухвалою суду від 04.02.2011 року задоволено клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_4 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав вимог наказу Міністра Оборони України 15.03.2004 року № 82 щодо розшуку архівних документів про його травмування 1996, 1998 років та не надав в порушення вимог Законів України «Про інформацію» та «Про звернення громадян» відповідей стосовно наявності документів про його травмування, а надавав інформацію, що не відповідає дійсності та безпідставно відмовляв від надання такої інформації. Також відповідач не вжив заходів щодо визначення відповідності наказу Щорського РВК від 30.01.1998 року № 7 до прийнятого ЦВЛК МО України протоколу від 02.03.2009 року № 156 та не вжив заходів передбачених чинним законодавством України стосовно правопорушень, які допущені посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 . В зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що порушені його права та законні інтереси передбачені Конституцією України, Законами України «Про інформацію» та «Про звернення громадян».
В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні позов не визнав та надав заперечення в яких пояснив, що позивач дійсно проходив військову службу у Щорському РВК з жовтня 1978 року по грудень 1998 року, де з липня 1988 року займав посаду відповідального виконавця. Згідно п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року N 1235, розшук архівних документів не відноситься до завдань покладених на військові комісаріати. Документів, які б підтверджували отримання травми ОСОБА_1 в січні 1996 року під час проходження військової служби в архівних справах ІНФОРМАЦІЯ_3 немає. Довідка від 15 січня 1996 року за № 18 про начебто отриману травму, написана власноручно ОСОБА_1 , була зареєстрована в книзі вихідних документів службовцем ЗСУ ОСОБА_2 на прохання відповідального виконавця старшого прапорщика ОСОБА_1 та помічника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_3 приблизно в листопаді 1996 року, вже після того, як була заведена нова книга. В зазначеній довідці відсутній номер наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про отримання травми, та мається відтиск печатки ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на час призову видавалась помічнику військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 капітану ОСОБА_3 , а не першої печатки яка знаходилась у військового комісара та відтиск якої повинен був ставитись на даній довідці. Крім того, в діловодстві Щорського РВК відсутні будь-які підтверджуючі документи по травмуванню ОСОБА_1 за 1996 рік, а саме: рапорт ОСОБА_1 , наказ про призначення службового розслідування, акт службового розслідування, направлення до медичних установ та наказ про результати проведення службового розслідування. ОСОБА_1 дійсно в січні 1998 року отримав ЗЧМТ (струс головного мозку), яка відповідно до наказу військового комісара Щорського РВК від 30.01.1998 року № 7 про самовільне убуття старшого прапорщика ОСОБА_1 на лікування до Чернігівського військового шпиталю та довідки від 30.01.1998 року № В/51 була отримана за межами Щорського РВК в результаті особистої необережності. Даний наказ був доведений особисто під підпис ОСОБА_1 25.02.1998 року і до теперішнього часу не оскаржувався, а тому відповідач вважає, що наказ був визнаний ОСОБА_1 та містив достовірні дані про отримання ним травми. Крім того, за скаргою громадянина ОСОБА_1 була проведена прокурорська перевірка щодо підроблення в 1998 році колишнім військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 довідки про травму ОСОБА_1 та підроблення працівником ЗС України ОСОБА_2 акту знищення книги вихідних документів за 1996 рік. В ході перевірки встановлено, що довідка про травму від 30.01.1998 року В/51 складалася за висновком службового розслідування та на підставі наказу від 30.01.1998 року № 7. про що винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи. 13.05.2009 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки факти, викладені у заяві та поясненнях ОСОБА_1 , в ході перевірки не підтвердилися. Отже, посилання позивача на підроблення в 1998 році колишнім військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 довідки про травму ОСОБА_1 є безпідставними.
Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що Щорським РВК не допущено порушень чинного законодавства стосовно розшуку архівних документів про травмування в 1996, 1998 роках, а інформація, яка надавалась ОСОБА_1 стосовно його травмування у 1996, 1998 роках є достатньою та відповідає дійсності. В зв`язку з цим, відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_6 в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення в яких зазначив, що довідка від 30.01.1998 року № В/51 була складена та видана на руки ОСОБА_1 відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України N 2 від 04.01.1994 року та наказу Міністра оборони України від 11 листопада 1998 року № 400 Про затвердження інструкції з діловодства у Збройних Силах України та на підставі акту розслідування від 27 січня 1998 року, проведеного згідно з наказом Щорського райвійськкома від 27 січня 1998 року. Згідно з пунктом 7 додатку 41 наказу МО України довідки видаються особовому складу без залишення копій за винятком випадків, коли наказами Міністра оборони України передбачено їх залишення. Відповідно до пункту 156 Положення на військовослужбовців, які направляються на огляд у ВЛК у мирний час подаються:на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження військової служби, довідка (додаток N 17 до Положення). Відповідно до пункту 377 Положення довідка, що видається військовослужбовцям або призваному на збори військовозобов`язаному, про обставини отримання ним поранення, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення. Враховуючи вищезазначене, довідка від 30.01.1998 року № В/51 складалась в одному екземплярі і видавалась громадянину ПузикуВ.В. для пред`явлення її до військової частини НОМЕР_1 (військовий шпиталь м. Чернігів) де на даний час і повинна перебувати. Крім того, в пункті 359 Положення зазначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці командира військової частини, в якій військовослужбовець (військовозобов`язаний) проходить військову службу (збори) в момент одержання поранення. При цьому, ВЛК приймає до уваги довідки, складені не пізніше 1 місяця після одержання військовослужбовцем (військовозобов`язаним, призваним на збори) поранення, травми. ОСОБА_1 у відповіді від 28.12.2010 року № 2799 на його скаргу роз`яснювалось, що оригінал довідки від 30.01.1998 року № В-51 був виданий йому на руки, для пред`явлення до військової частини НОМЕР_1 (військовий шпиталь м. Чернігів), також він мав на руках оригінал довідки від 15.01.1996 року № 18, написаної власноручно, отже для отримання належним чином завірених копій зазначених довідок йому потрібно звернутись до військової частини НОМЕР_1 .
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, третьої особи та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово усно та письмово звертався до Щорського РВК щодо надання інформації стосовно розшуку архівних документів про його травмування 1996, 1998 років, а відповідачем надавались відповіді з дотриманням вимог Законів України «Про інформацію» та «Про звернення громадян» на всі ці звернення, окрім, звернень за період з 19.07.2010 року по 10.11.2010 року, на частину з яких відповідачем не своєчасно надані відповіді, а на частину взагалі не надавались. В зв`язку з цим, було проведено службове розслідування. За результатами службового розслідування складено акт від 23.11.2010 року, в якому зазначено, що попереднім військовим комісаром несвоєчасно надано відповіді на 8 звернень позивача та в період з 19.07.2010 року по 10.11.2010 року у зв`язку з відсутністю у Щорському РВК штатного військового комісара та знаходженням державних службовці на навчанні, головний спеціаліст Щорського РВК ОСОБА_6 , враховуючи велику завантаженість в роботі, не встигав виконувати свої обов`язки та обов`язки військового комісара, що стало причиною ненадання відповідей на 12 звернень позивача. 24.11.2010 року відповідачем видано наказ № 73 про результати проведення службового розслідування по факту несвоєчасного надання (ненадання) відповідей на звернення громадян, яким за вказані порушення оголошено догану ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян» вiд 02.10.1996 № 393/96-ВР. Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст.ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.
Також позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням вжити заходів щодо повідомлених ним правопорушень, допущених посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 при оформленні та розшуку архівних документів травмування позивача 1996, 1998 років, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. За такими зверненнями позивача проводились перевірки та службові розслідування. Так, за зверненням ОСОБА_1 про підроблення з боку службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 документів по отриманим ним травмам та ненадання можливості ознайомлення з відповідними матеріалами була проведена перевірка та 13.05.2009 року помічником військового прокурора Чернігівського гарнізону винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутності в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 складу злочину та відсутності події злочину. Дана постанова, у встановленому порядку, оскаржена не була. За зверненням позивача стосовно підроблення в 1998 році колишнім комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 довідки про травму та підробленням ОСОБА_2 акту на знищення книги реєстрації вихідних документів за 1996 рік проведено прокурорську перевірку за результатами, якої 14.05.2010 року винесено постанова про відмову в порушенні кримінальної за відсутності в діяннях посадових осіб Щорського РВК складу злочину, яка теж, у встановленому порядку, оскаржена не була. Підполковником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 на підставі наказу № 227 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено службове розслідування перевірки фактів, викладених в заяві ОСОБА_1 , стосовно знищення документів і справ у 2007 році в Щорському РВК, внесення недостовірних відомостей про направлення матеріалів службового розслідування по його травмуванню в 1998 році до ІНФОРМАЦІЯ_6 та ознайомлення інших працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 з його зверненнями. За результатами проведеного службового розслідування складено акт від 11.06.2011 року, в якому зазначено про вжиття заходів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, членів комісії, що приймали участь у знищенні документів та недопущення до розгляду звернень громадян, які надходять до ІНФОРМАЦІЯ_3 , сторонніх осіб, в обов`язки яких не входить розгляд таких заяв.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. N 82 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за N 385/8984.
Відповідно до п. 1.2 Вищевказаної Інструкції службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.1998 року був прийнятий наказ № 7 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про самовільне убуття старшого прапорщика ОСОБА_1 на лікування до Чернігівського військового шпиталю, який доведений особисто під підпис ОСОБА_1 25.02.1998 року. Даний наказ виданий на підставі матеріалів розслідування про факт одержання травми ОСОБА_1 , не оскаржувався, а тому на думку відповідача, законних підстав для внесення до нього будь-яких змін, зокрема приведення його у відповідність до прийнятого ЦВЛК МО України протоколу від 02.03.2009 року № 156, не має.
Стосовно вимог позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати йому належним чином оформлені довідки про його травмування в 1996, 1998 роках та необхідні документи для проходження МСЕК, то довідка від 15.01.1996 року № 18 про начебто отриману травму, написана власноручно ОСОБА_1 , була зареєстрована в книзі вихідних документів службовцем ЗСУ ОСОБА_2 на прохання відповідального виконавця старшого прапорщика ОСОБА_1 та помічника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_3 приблизно в листопаді 1996 року, але в ній відсутній номер наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про отримання травми. Крім того, в діловодстві Щорського РВК відсутні будь-які підтверджуючі документи по травмуванню ОСОБА_1 за 1996 рік, а саме: рапорт ОСОБА_1 , наказ про призначення службового розслідування, акт службового розслідування, направлення до медичних установ та наказу про результати проведення службового розслідування.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу Щорським РВК в січні 1998 року видана довідка № В/51 про причини травмування у відповідності до наказу Міністра Оборони України від 4 січня 1994 року N 2, який діяв на час отримання травмування та звільнення ОСОБА_1 .
Копія довідки від 23.02.1998 року № 95 не відповідає ідентичній довідці від 24.02.1998 року № 95 за змістом, а саме в довідці від 24.02.1998 року № 95, наданій відповідачем (а.с. 156), не зазначено, що травма отримана ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків, як зазначено в довідці від 23.02.1998 року № 95, наданій позивачем (а.с. 55).
Крім того, позивачем під час судового засідання надавались суду для ознайомлення оригінали: довідки від 15.01.1996 року № 18 в рукописному варіанті; довідки від 15.01.1996 року № 18 в друкованому варіанті; довідки від 23.02.1998 року № 95. Оригіналів таких довідок у Щорському РВК не має.
Згідно п. 7 додатку 41 наказу Міністра оборони України від 11 листопада 1998 року №400 Про затвердження інструкції з діловодства у Збройних Силах України довідки видаються особовому складу без залишення копій за винятком випадків, коли наказами Міністра оборони України передбачено їх залишення.
Вищевикладене також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_2 . Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що займав посаду військового комісара Щорського РВК з 1987 року по 1996 рік. До нього позивач у встановленому законодавством порядку з питання оформлення документів про травмування в той час не звертався, документи щодо травмування Щорським РВК не оформлялись і взагалі самого факту травмування ОСОБА_1 в 1996 році він не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що на прохання відповідального виконавця старшого прапорщика ОСОБА_1 та помічника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_3 зареєструвала приблизно в листопаді 1996 року в книзі вихідних документів довідку від 15.01.1996 року № 18, написану власноручно ОСОБА_1 , на якій був відтиск печатки ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на час призову видавалась помічнику військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 капітану ОСОБА_3 , а не першої печатки яка знаходилась у військового комісара та відтиск якої повинен був ставитись на даній довідці. При цьому, ОСОБА_2 пояснила, що на момент реєстрації довідки від 15.01.1996 року №18, в ній не було зазначено про отримання ОСОБА_1 ЗЧМТ (струс головного мозку), а було зазначено лише про травму правого ліктя.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання пояснив, що дійсно в 1996 та 1998 роках ОСОБА_1 отримував травмування. В 1996 році документи стосовного травмування ОСОБА_1 не оформлялись. Стосовно травмування позивача в 1998 році, то після травмування ОСОБА_1 на роботу не вийшов. Було проведено службове розслідування з даного питання, без попереднього оформлення наказу про службове розслідування, за результатами якого було встановлено, що позивач самовільну вибув на лікування, до відповідальності за самовільне убуття він не притягувався.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Щорським РВК відповіді на звернення відповідача надавались у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Відповіді надані на всі звернення ОСОБА_1 , окрім звернень за період з 19.07.2010 року по 10.11.2010 року. При цьому, за ненадання відповідей на звернення на підставі наказу від 24.11.2010 року № 73 головному спеціалісту Щорського РВК ОСОБА_6 було оголошено догану. За зверненнями позивача стосовно повідомлень про порушення чинного законодавства посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 неодноразово відповідачем, комісією Чернігівського обласного військового комісаріату, Військовою прокуратурою Чернігівського гарнізону проводились службові розслідування та перевірки, про що повідомлялось позивача. Отже, суд не вбачає в діях Щорського РВК порушень Конституції України, Законів України «Про інформацію» та «Про звернення громадян».
Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність законних підстав щодо визначення відповідності наказу від 30.01.1998 року № 7 до прийнятого ЦВЛК МО України протоколу від 02.03.2009 року № 156, оскільки, такі вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.
Стосовно надання позивачу Щорським РВК довідок про його травмування в 1996, 1998 роках та необхідних документів для проходження МСЕК, то в судовому засіданні було доведено та підтверджено показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , що у відповідача відсутні такі довідки, а також будь-які інші документи підтверджуючі травмуванню ОСОБА_1 , пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби, за 1996, 1998 роки.
Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій та рішень.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, необхідно відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чернігівський обласний військовий комісаріат, відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Заяць