Справа № 2-а-35/10
Суддя: Чередниченко В. Є.
Дата ухвалення: 2010-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2010 року

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області - Чередниченко В.Є., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання неправомірним дій, та стягнення сум виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка - ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснення перерахунку та виплати доплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язати перерахувати суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; стягнути з відповідача на її користь не отриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 10512,37 грн.; зобов'язати відповідача призначити і виплачувати їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.11.2009 року в розмірі прожиткового мінімуму для працюючих осіб років, щомісячно, с послідуючими підвищенням прожиткового мінімуму до закінчення строку встановленого законом виплат.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка у заяві зазначила, що у відповідності до положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» вона перебуває на обліку у відповідача, так як 16 січня 2009 року у неї народилася дитина ОСОБА_2. Відповідачем як органом, що призначає та здійснює виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, їй була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з розміром зазначеної допомоги вона не погоджується. Позивачка вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку материнства і соціальний захист.

Представник відповідача надав суду заперечення на позовну заяву, відповідно до змісту яких він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як відповідно до діючого у 2008 - 2009 роках законодавства позивачка не має права на одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у вказаному нею у позові розмірі. Таким чином, позивачці була призначена та виплачувалась вказана допомога в розмірі, що передбачений діючим на той час законом.

Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності в порядку письмового провадження, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ч.З ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між сторонами склалися правовідносини, врегульовані Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21 листопада 1992 року, з послідуючими змінами і доповненнями, позивачка є отримувачем державної допомоги у зв'язку з народженням дитини. При цьому підстави для провадження виплат, строки виплат сторонами не оспорюються.

Позивачка з 06 березня 2009 року перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради, оскільки 16 січня 2008 року у неї народилась дитина - ОСОБА_2.

Відповідно до ч.І ст.15 зазначеного Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак у відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону N 2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму ...

Тому що стосується вимог позивача щодо визнання неправомірними дії відповідача відносно неправильного нарахування йому державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2008 році та стягнення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає їх незаконними, так як Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік», від 27.12.2007 року, були внесені зміни у Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21 листопада 1992 року, згідно з якими ч.І ст.15 зазначеного Закону була викладена у такій редакції :

- допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень,

а п.З розділу VIII „Прикінцеві положення" Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21 листопада 1992 поку. V такій пелакпії :

- допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між : з 1 січня 2008 року 50 відсоткам, з 1 січня 2009 року* 75 відсотками, з 1 січня 2010 року 100 відсоткам прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

При цьому у 2008 році позивач не отримував державну допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі менш 130 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.10).

Згідно ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв 'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.22 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (в редакції від 18 лютого 2009 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між : з 01 січня 2009 року - 75 відсотками

прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 грн.

Згідно довідки щодо виплати щомісячної допомоги по догляду за дитиною (а.с.10) відповідач сплачував в січні-жовтні 2009 року позивачці щомісячну допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 грн. на місяць.

Згідно зі статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від З жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Тому суд вважає, що саме закон України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» є пріоритетним та підлягає застосуванню при вирішенні даних спірних правовідносин.

Крім того вирішення питання про відповідність Конституції України ч.2 ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та п.22 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», належить виключно Конституційному Суду України, що прямо передбачено ст.147 Конституції України.

Конституційний Суд України не визнав такими, що не відповідають Конституції України, ч.2 ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та п.22 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

Тому підстав для визнання неправомірними дії відповідача щодо призначення, виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також перерахунку та стягнення сум державної допомоги по догляду за дитиною за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року немає.

Необгрунтованими є також вимоги позивачки щодо зобов'язання відповідача призначити їй у майбутньому з 01 листопада 2009 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для працюючих осіб років, щомісячно, с послідуючими підвищенням прожиткового мінімуму до закінчення строку встановленого законом виплат, так як права позивачки на отримання у майбутньому щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у встановленому законодавством України розмірі ще порушено відповідачем не було, крім того вжиття цього способу захисту прав позивача є непридатним для запобігання владній діяльності, яка ще не розпочалася. Обов'язок із вчинення дії суд не може ставити у залежність від обставини яка може наступити, а може і не настати у майбутньому, що узгоджується з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» № 11 від 29 грудня 1976 року яким визначено, що «резолютивна частина рішення повинна мати ... безумовні висновки по суті розглянутих вимог ...»

Таким чином суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважає що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати ...

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.З, ч.2 ст.19, ч.З ст.51 Конституції України*, ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ст.46 Закону України «Про Леожавний бюлж&т Укпаїни на 2009 пі тс». г?ф гт 9.6.8. 9.69 94, 104,159,160,163 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання неправомірним дій, та стягнення сум виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження подається потягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя : В.Є Чередниченко