Справа № 166/188/17
Суддя: Фазан О. З.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/188/17
номер провадження 2-а/166/28/17
ПОСТАНОВА

іменем України

22 лютого 2017 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Фазан О.З.

за участю секретаря - Приймачук О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання рішення державного виконання неправомірним,

встановив:

13 лютого 2017 року Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося в суд із вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 16.08.2011 року по справі № 2-а/0313/2038/11 задоволено позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ратнівському районі Волинської області про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії у розмірах, передбачених Законом України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ратнівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_2, як особі, віднесеній до категорії 1 , інваліду 111 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи , державної пенсії по інвалідності не менше шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю , в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком , згідно ст. ст. 50,54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 05.02.2011 року по 22.07.2011 року, з врахуванням ст.. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Вказана постанову залишено без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року.

03.11.2014 року на виконання цього рішення суду Ратнівським районним судом видано виконавчий лист, який направлено до примусового виконання відповідачу.

30.01.2017 року надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року ,винесена при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа , в якій стягнуто виконавчий збір.

Зазначає, що відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників , затвердженого Кабінетом Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 ( у редакції постанови від 30.01.2013 року № 45 ) виконання постанови суду належить виключно до повноважень органів Державної казначейської служби України,так як фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Прохає скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року, враховуючи вимоги Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки як боржник є органом державної влади.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у заяві. Просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 24.01.2017 року, а відправлена 28.01.2017 року, отримана позивачем 30.01.2017 року, що підтвердив додатково наданими листом центру поштового зв'язку № 3 та даними відстеження пересилання поштових відправлень. Крім того, ствердив, що виконавчий лист у частині перерахунку пенсії ОСОБА_2 виконано, а виплату не проведено із-за відсутності фінансування таких виплат Державним бюджетоим України. Також зазначив, що у позивача відсутні кошти на виплату виконавчого збору. Управління не може нести відповідальність за невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, що підтвердив наданою постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 30.03.2016 року. Поряд з цим, пенсія є періодичним платежем, що визнано у постанові вказаної колегії від 08.07.2014 року. Ствердив, що виконання рішення суду щодо стягнення пенсійних виплат покладено на органи казначейства та відповідно до Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Представник відповідача звернувся із письмовим клопотанням про розгляд справи без його участі. У поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив , що рішення суду не підлягає виконанню відповідно до Закону України " « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки він застосовується до виконавчих документів майнового характеру( стягнення коштів). Ствердив, що рішення суду на користь ОСОБА_2 на даний час не виконано, тому він мав всі правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016 року, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

24.01.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським Володимиром Євгенійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53273961 за виконавчим листом №2-а/0313/2038/11, виданого 03.11.2014 року Ратнівським районним судом Волинської області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Ратнівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_2, як особі, віднесеній до категорії 1 , інваліду 111 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи , державної пенсії по інвалідності не менше шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю , в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком , згідно ст. ст. 50,54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 05.02.2011 року по 22.07.2011 року, з врахуванням ст.. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Частиною 3 вказаної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 грн..

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-19 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-19).

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону №1404-19 виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Так, відповідно до статті 27 Закону №1404-19 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

З наведених вище вимог Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим.

Поряд з цим, ч. 5 ст. 27 Закону №1404-19 встановлено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Згідно до ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року №440 виконанню підлягають рішення виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб»єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року рішення Ратнівського районного суду Волинської області області ухвалене 16.08. 2011 року та вступило у законну силу 16.09.2014 року,тобто в даному випадку положення вище вказаного Закону до спірних правовідносин застосовується.

Крім того, відповідно до постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 08 липня 2014 року пенсія є періодичним платежем, тобто дії відповідача щодо стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 12800 гривень є неправомірними.

Разом з тим, Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників , затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45 ), якою затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників ( далі Порядок).

У судовому засіданні встановлено, що рішення суду в частині нарахування пенсії ОСОБА_2 , як особі ,віднесеній до категорії 1, інваліду 111 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи , згідно із ст. ст. 50,54 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 05.02.2011 року по 22.07.2011 року, з врахуванням ст.. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум, що підтверджено розпорядженнями позивача ( а. с. 11-13) .

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено,що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника ( пункт 33 Порядку).

За змістом частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і підставність для їх задоволення.

Судовий збір у розмірі 1600 гривень стягнути з відповідача на користь держави, так як позивача звільнено від сплати судового збору ,що перпедбачено п.18 ст. 5 Закону УКраїни " Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.19 Конституції України, ст.ст.9, 11, 71,158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського Володимира Євгенійовича про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року ( ВП № 53273961) , винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а/0313/2038/11, виданого 03.11.2014 року Ратнівським районним судом Волинської області .

Стягнути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь держави 1600 ( одна тисяча шістсот ) гривень судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ратнівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, у разі проголошення її резолютивної частини - у цей же строк з дня виготовлення постанови у повному обсязі.

Суддя Ратнівського

районного суду О.З.Фазан