Справа № 463/98/17
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Львів Справа №463/98/17

Провадження №2-а/463/86/17

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП у м.Львові ОСОБА_3, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №358000 від 27.12.2016, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 27.12.2016 керував автомобілем НОМЕР_1 та був зупинений інспектором патрульної поліції ОСОБА_3, який повідомив, що позивач керував автомобілем у темну пору доби без увімкненого заднього правого габаритного світла, у зв'язку з чим розпочав складання оскаржуваної постанови. Крім цього, інспектор поліції просив позивача предявити страховий поліс.

Оскаржуваною постановою позивача притягнено до відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КпАП України, однак позивач ОСОБА_4 дорожнього руху не порушував, в автомобілі, яким він керував були увімкнені усі габаритні вогні, а тому просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися повторно, про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, відповідач доказів в заперечення позовних вимог суду не представив.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні за даної явки, а тому справу слід розглянути у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №358000 від 27.12.2016 (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв'язку із тим, що він, у темну пору доби керував автомобілем НОМЕР_2, у м. Львові по вул.Городоцькій, без увімкненого заднього правого габаритного ліхтаря та на вимогу працівника поліції не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.31.6б та 2.4 а ОСОБА_4 дорожнього руху.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.122 КпАП України адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а ч.1 ст.126 КпАП України за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КпАП України відповідачем суду не представлено.

Як вбачається із позовної заяви позивач заперечує факт вчинення ним адміністративних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 дорожнього руху не порушував, а відповідачем наведені позивачем обставини не спростовані.

Враховуючи вищенаведене, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративних правопорушення, тому приходить до висновку, що постанова серії АР №358000 від 27.12.2016 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КпАП України винесена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КпАП України, оскільки відповідно до ст.222 КпАП України розгляд та вирішення вказаної категорії справ віднесено до компетенції саме органів Національної поліції, а не суду.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 128, 160-163 КАС України, -

постановив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії АР №358000 від 27.12.2016 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КпАП України скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Суддя: Р.Я. Головатий