Справа № 2-а-159/10
Суддя: Сторожук С. М.
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1

при секретарі: Дробот О.Ю.

за участю скаржника:ОСОБА_2відповідача:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до інспектора ДПС ДАІ ОСОБА_3 про скасування постанови, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ДАІ ОСОБА_3 про скасування постанови, в якій просив суд:

- скасувати постанову АЕ162428 від 14 грудня 2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14 грудня 2009 року він їхав по вулиці Дніпровській, міста Павлоград Дніпропетровської області, рухаючись зі сторони міста Дніпропетровська в сторону міста Донецька на власному автомобілі ВАЗ 21140, державний номер НОМЕР_1. Знаходячись, під час руху по зазначеній вулиці, в районі СШ №20 та проїжджаючи регульований пішохідний перехід він не встиг проїхати на зелений сигнал світлофору, а тому змушений був проїхати світлофор на жовтий світ з метою запобігти створенню нестандартної ситуації.

Після проїзду світлофора він був зупинений співробітником ДПС, який переконував його в тому, що він проїхав на красний сигнал світлофору. У службовому транспорті відповідач склав відносно нього протокол, хоча не міг бачити того як він проїжджав світлофор.

Він не погоджується з обставинами викладеними у протоколі, оскільки співробітники ДПС не мали можливості побачити факт правопорушення, крім того, при розгляді справи ними не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили про наявність ознак проступку.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він дійсно проїхав на жовтий сигнал світлофору, однак це сталося у звязку з тим, що він не бачив світлофору із-за транспорту який рухався в обох напрямках.

Відповідач зазначив, що рота ДПС ДАІ несла чергування 14 грудня 2009 року в районі СШ №20 по вулиці Дніпровській, міста Павлоград Дніпропетровської області. На відстані приблизно 260 метрів від них знаходився регульований пішохідний перехід. Під час чергування він побачив як автомобіль під керуванням позивача перетнув регульований пішохідний перехід на жовтий сигнал світлофора, хоча і знаходився в патрульному автомобілі. Інший співробітник, який разом з ним знаходився на чергуванні зупинив позивача та в службовому транспорті він склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В час коли сталося правопорушення рух автомобілів був незначний, а тому будь-яких перешкод для зупинки транспорту у позивача не було.

2

Також, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5, яка пояснила, що є дружиною позивача. Дати вона не памятає, однак час був до обіду, коли вони разом з позивачем рухались у автомобілі по вулиці Дніпровській, міста Павлоград Дніпропетровської області, то в районі СШ №20 позивач проїхав світлофор на жовтий сигнал світлофору. Вона вважає, що позивач не мав можливості побачити колір світлофора, так як можливо рухалися транспортні засоби, які перешкоджали можливості спостерігати за ним.

Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши наявні докази по справі, вважає, що позовні вимоги, - не підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні позивач дійсно порушив п.8.7.3 г ПДР якою передбачено, що жовтий забороняє і попереджує про наступну зміну сигналів.

На переконання суду у позивача була технічна можливість зупинити транспортний засіб відповідно до вимог п.8.10 ПДР, яким передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) (див. додаток 2), дорожнім знаком 5.62 Місце зупинки (див. додаток 1) (306а-2001-п), якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Крім того, згідно до п. 2.3. б ПДР, - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, саме на позивача як водія транспортного засобу покладено обовязок щодо стеження за дорожньою обстановкою, а тому його посилання на неможливість зазделегіть побачити жовтий сигнал світлофора у звязку з наявністю транспортних засобів не є обставиною яка спростовує факт його вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

Посилання позивача на неможливість відповідача побачити обставини вчинення правопорушення є безпідставними, так як він не спростовує факт перетину регульованого пішохідного переходу на жовтий, заборонений сигнал світлофора, що також підтверджує свідок.

Поважних підстав які б свідчили про неможливість позивача вчасно зупинити транспортний засіб у судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи обставини скоєння адміністративного правопорушення, суд вважає, що дії позивача були правильно кваліфіковані за ч.2 ст.122 КпАП України, як проїзд на заборонений сигнал світлофора. Призначене адміністративне стягнення відповідає вимогам санкції ч.2 ст.122 КпАП України, та принципам призначення адміністративного покарання.

За таких умов, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 159, 162, 167 КАС України, ст.ст. 288, 289, 293 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - без змін, а скаргу без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня надання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Суддя: Сторожук С.М.