Справа № 804/8291/16
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/8291/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

20 лютого 2017 року

справа № 804/8291/16

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Головко О.В.

перевіривши апеляційну скаргу Дніпропетровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року в адміністративній справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська»

до Дніпропетровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,-

в с т а н о в и в:

До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Дніпропетровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року в адміністративній справі № 804/8291/16.

В апеляційній скарзі апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року, в обґрунтування клопотання зазначив, що кошторисні призначення по оплаті судового збору станом на 27.01.2017 відсутні.

Вирішуючи клопотання, суддя зазначає, що правові засади справляння судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте суддя зазначає, що майновий стан сторони у справі не можна розглядати як тотожне відсутності коштів на відповідні витрати в кошторисі суб’єкта владних повноважень, адже держава, приймаючи певні правові норми, взяла на себе зобов’язання щодо сплати судового збору при зверненні до суду такими суб’єктами, у тому числі органами ДФС.

Крім того, при зверненні до суду із заявою про розстрочення або відстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Вказана позиція також викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 2 від 05.02.2016.

Апелянтом на підтвердження відсутності кошторисних призначень на 2017 рік для сплати судового збору не надано належних доказів, адже з наданої виписки по рахункам не можливо встановити факт відсутності коштів для сплати судового збору, крім того виписка сформована станом на 01.01.2017, тоді як апеляційну скаргу подано 28.01.2017.

Відповідно до частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв’язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції, чинній на момент подання позовної заяви, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору, що підлягає сплаті становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року 1378 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Проте в порушення зазначеної норми апелянтом до апеляційної скарги не додано копії апеляційної скарги в кількості, достатній для направлення особам, які беруть участь у справі, що підтверджується Актом від 14 лютого 2017 року, складеним та підписаним посадовими особами Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Також суддя зазначає, що відповідно до частини 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддею встановлено, що 27 грудня 2016 року судом першої інстанції винесено постанову, копія якої отримана апелянтом 17 січня 2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на постанову суду подана 28 січня 2017 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження, встановленого законом, проте апелянт не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження із зазначенням причин його пропуску.

Зазначені обставини унеможливлюють вирішення суддею питання про відкриття апеляційного провадження у справі, а тому згідно зі статтею 189 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Дніпропетровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року в адміністративній справі № 804/8291/16 відмовити.

Апеляційну скаргу Дніпропетровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року в адміністративній справі № 804/8291/16 залишити без руху.

Запропонувати апелянту протягом 30 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подати до суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважності причин його пропуску з підтвердженням таких обставин належними доказами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Суддя О.В. Головко