Справа № 2а-3972/11/0970
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Київ К/800/15094/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівКравцова О.В.
Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Управління Міністерства надзвичайних ситуацій (далі - УМНС) України в Івано-Франківській області до Контрольно-ревізійного відділу в м. Івано-Франківську Контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області (далі - КРУ в Івано-Франківській області) про визнання незаконним та скасування рішення-вимоги за касаційною скаргою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - УДСУ НС) в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року УМНС України в Івано-Франківській області в Івано-Франківському окружному адміністративному суді пред'явило позов до КРУ в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування рішення-вимоги.

Просило визнати незаконним та скасувати рішення-вимогу КРУ в Івано-Франківській області від 23 травня 2011 року № 110-14/321 в частині пункту 2 щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахунках з ТОВ "Карпатнафтохім" на суму 520 333,30 грн. та проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення коштів.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року апеляційну скаргу ТОВ "Карпатнафтохім" залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року - без зміни.

Не погоджуючись з рішеннями судів УДСУ НС в Івано-Франківській області подало касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати та ухвалити у справі нову постанову про задоволення позову.

Заявою від 17 квітня 2014 року до касаційної скарги УДСУ НС в Івано-Франківській області приєдналося ТОВ "Карпатнафтохім".

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між УМНС України в Івано-Франківській області та КРУ в Івано-Франківській області стосовно правомірності вимоги останнього від 23 травня 2011 року № 110-14/321 у частині пункту 2 щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості по розрахунках з ТОВ "Карпатнафтохім" на суму 520 333,30 грн. та проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення коштів.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах не порушене право ТОВ "Карпатнафтохім".

Колегія суддів вважає, що така правова позиція суду є правильною з огляду на таке.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною першою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративному процесі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За правилами пункту 10 частини третьої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржувати судові рішення у частині, що стосуються їх інтересів.

Частиною першою статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити у апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково.

У пункті 21 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що судам слід мати на увазі, що за правилами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, в яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Суд не може давати оцінку таким обставинам при відкритті провадження в адміністративній справі, а тому не має права відмовити у відкритті провадження у справі чи повернути позовну заяву з посиланням на частину другу цієї статті, якщо особа своє звернення обґрунтовує необхідністю захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Також, у своїй постанові від 10 квітня 2012 року (номер справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21-1115во10) Верховний Суд України, проаналізувавши положення частини першої статті 2 та статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, висловив правову позицію про те, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням".

Під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, сторона повинна зазначити, які саме її права або законні інтереси порушено рішенням та діями суб'єкта владних повноважень.

Матеріали справи не містять доказів порушення прав ТОВ "Карпатнафтохім" у спірних правовідносинах, що пов'язані з прийняттям відповідачем рішення-вимоги від 23 травня 2011 року № 110-14/321 в частині пункту 2.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року в адміністративній справі за позовом управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Івано-Франківській області до Контрольно-ревізійного відділу в м. Івано-Франківську Контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування рішення-вимоги - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Кравцов О.В.

Мороз Л.Л.