Справа № 806/2524/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Житомир справа № 806/2524/16

категорія 3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Захарової Т.В., Лугіна С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови №ЖИ-41/06-26-040/0825 від 15.11.2016 р.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ-41/06-26-040/0825 від 15.11.2016 року, винесену начальником Управління Держпраці у Житомирській області ОСОБА_5 про накладення на ФОП ОСОБА_4 штрафу у розмірі 87000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що описаного в акті № 06-26-040/0825 порушення не існувало в позивача на пилорамі, так як він не допускав до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом власника та повідомлення органів фіскальної служби, а тому дії начальника Управління Держпраці у Житомирській області ОСОБА_5 по винесенню спірної постанови є неправомірними, а підстави накладення стягнення взагалі надумані.

Позивач та його представник просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували, з підстав викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 44-45), вказавши, що для проведення позапланової перевірки позивача існували всі належні підстави та докази, які були враховані уповноваженою особою Управління при накладенні на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Проаналізувавши дослідженні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення на перевірку від 11.10.2016 року № 1772/04 Управлінням Держпраці у Житомирській області у період з 25.10.2016 року по 28.10.2016 року проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_4, який здійснює господарську діяльність на пилорамі, за адресою: с. Новозелене, Новоград-Волинський район, Житомирська область, 11747, за результатами якої 28.10.2016 було складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 06-26-040/0825 (а.с. 9-14), яким встановлено порушення ст. 24 Кодексу законів про працю України, в частині фактичного допуску працівників до роботи без укладання трудових договорів, оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, без повідомлення органів фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, а саме ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були допущені до роботи без оформлення трудових відносин. З даними порушеннями ФОП ОСОБА_4 був не згоден, та зазначив в акті перевірки що дані громадяни в нього не працювали.

Розглянувши акт перевірки від 28.10.2016 № 06-26-040/0825, начальник Управління Держпраці у Житомирській області ОСОБА_5 виніс постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 15.11.2016 року № ЖИ/41/06-26-040/0825 (а.с. 15), якою на ФОП ОСОБА_4, на підставі абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 87000 грн. за порушення ст. 24 КЗпП в частині фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудових договорів, оформлених наказом оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, без повідомлення органів фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

На думку позивача, акт перевірки не містить жодних фактичних даних про наявність обставин, зазначених у ньому, а у ОСОБА_5 не було жодного доказу, який би свідчив про порушення зі сторони відповідача.

ОСОБА_4, надаючи пояснення в судовому засіданні 05.01.2017 зазначав, що ОСОБА_6 прийшов до нього на пилораму та попросив забрати пилки, на що позивач дав йому дозвіл, а ОСОБА_7 працював у нього на підставі трудового договору, на підтвердження чого надано трудовий договір від 24.10.2016 року (а.с.16), укладений між позивачем та ОСОБА_7, повідомлення про прийняття працівника на роботу (а.с. 17) та наказ про прийняття на роботу № 4 від 23.10.2016 року (а.с. 19).

Проте суд відхиляє дані твердження позивача виходячи з наступного.

Суд звертає увагу, що трудовий договір укладений 24.10.2016 року, а наказ про прийняття на роботу виданий 23.10.2016 року, в поясненнях на акт перевірки ОСОБА_4 вказував, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нього не працювали.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_7 (а.с.17), відповідним органам воно було подано лише 31.10.2016.

В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_6, надані під час перевірки (а.с. 21), з яких вбачається, що він на прохання ОСОБА_4 переносив пилки.

Відповідно до пояснень ОСОБА_7, наданих під час перевірки (а.с. 22), він працює без оформлення.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків перевіряючи ОСОБА_9, ОСОБА_10, яки показали, що 25.10.2016 здійснювали перевірку пилорами ФОП ОСОБА_4, на який знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_6, з зовнішнього виду яких було видно, що вони там працюють, при цьому останній повідомив, що два дні ходить працювати до ОСОБА_4 для вирішення питання про працевлаштування.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були 25.10.2016 ФОП ОСОБА_4 фактичного допущені до роботи без укладення трудових договорів, оформлених наказом оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, без повідомлення органів фіскальної служби про прийняття працівників на роботу.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 55 від 03.02.2016 року штрафи можуть бути накладені в тому числі на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Згідно ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Щодо твердження представника позивача про незаконність проведення перевірки, оскільки Законом України "Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII встановлені обмеження на перевірки контролюючим органами у 2015-2016 роках фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік, то суд зазначає, що норми вказаного закону є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів), а Управління Держпраці у Житомирській області до таких органів не відноситься.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.11.2016 року по справ № 806/5251/15.

Відносно постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.11.2016 у справі № 285/3078/16-п (а.с.37), якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП ОСОБА_4 закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то суд її до уваги не приймає, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами встановлений факт допущення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 25.10.2016 ФОП ОСОБА_4 до роботи без укладення трудових договорів, оформлених наказом оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, без повідомлення органів фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, у зв'язку із чим було прийнято спірне рішення, а з постанови від 28.11.2016 у справі № 285/3078/16-п не вбачається коли відбулась вчинена ОСОБА_4 дія, в якій відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими від 15.11.2016 року № ЖИ/41/06-26-040/0825 винесена Управлінням Держпраці у Житомирській області правомірно, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 20 лютого 2017 р.