Справа № 337/3748/16-а
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/7/2017 року
Справа № 337/3748/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Гончар В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського інспектора роти №1 батальйону №3 УПП в м. Запоріжжя ДПП Іванова Максима Сергійовича про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказав, що 29.09.2016 року ним одержано постанову №047425 по справі про адміністративне правопорушення складену поліцейським м. Запоріжжя Івановим М.С., про скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України. В описової частині постанови зазначено, що «29 вересня 2016 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем FIAT DOBLO д/н ( НОМЕР_1), в м. Запоріжжя. На вул. Хортицьке шосе 34 водій не пред'явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України.» Правила дорожнього руху України він не порушив. На підставі ст.268 КупАП, він попросив поліцейського ознайомити з доказами правопорушення, та ніяких доказів не було представлено. Поліцейський Іванов М.С. заявив, що порушення ПДР України не було і попросив посвідчення про реєстрацію ТС, щоб переконатися що ні викрадений автомобіль. Посвідчення про реєстрацію ТС було передано поліцейському. З 12 серпня до 12 вересня Національна поліція оголошувала місячник безпеки дорожнього руху, згідно якого поліцейські мали змогу перевіряти документи водія, який не порушив ПДР України. Вважає, що постанова не відповідає вимогам Правил дорожнього руху України. Іванов М.С. не надав по справі жодного доказу, вказаних в ст. 251 КпАП України, і не вказав причину перевірки документів згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію». За таких умов, вважає, що така постанова не відповідає вимогам закону, і підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону. Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого та отриманого законним шляхом доказу вчинення правопорушення. Просить оскаржувану постанову - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив, що він рухався на автомобілі по вул. Хортицьке шосе у м. Запоріжжя і був зупинений поліцейськими. Позивач поцікавився причиною зупинки та йому відповіли, що так як на задній двері автомобіля немає скла то поліцейські вирішили його оглянути. Позивач надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також поліцейські казали, що у районі є крадіжки автомобілів. Відповідач вимагав надати йому посвідчення водія для перевірки його наявності, але позивач його не пред'явив, тоді поліцейський виписав постанову, але не ознайомив його з правами до складення постанови. Вважає, що відсутність скла в автомобілі не є порушенням ПДР. Також пояснив, що права йому оголошував не відповідач, а його напарник.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що по вул. Хортицьке шосе у м. Запоріжжя був помічений автомобіль Фіат у якого було відсутнє скло на задній двері. Автомобіль було зупинено, роз'яснили причину зупинки, що відсутність скла це технічна несправність, та для перевірки на угон. Позивачеві запропонували пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і посвідчення водія, на що було надано тільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Посвідчення водія позивач не надав, сказав, що його ниють право вимагати пред'явити, і він його пред'явить тільки після оформлення постанови. Права позивачеві оголошувалися.

Дослідивши матеріали справи, надані документи, відеозапис, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 52, 53 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Судом встановлено, що 29.09.2016 року поліцейським інспектором роти №1 батальйону №3 УПП в м. Запоріжжя ДПП Івановим М.С. було складено постанову серії АР №047425 про адміністративне правопорушення, згідно до якої 29 вересня 2016 року о 23-50 годин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом FIAT DOBLO номерний знак НОМЕР_1, в м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе 34, не пред'явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. До ОСОБА_1 за ст. 126 ч.1 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. штрафу.

Відповідальність за ст. 126 ч.1 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 69,70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У якості доказу відповідачем суду надано відеофіксація правопорушення, яка оглянута у присутності сторін. З запису відео фіксації вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через те, що його автомобіль не мав стекла на задній двері.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до п 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п 31.4, 31.4.7 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол.

Працівниками поліції, зокрема відповідачем, було запропоновано позивачеві пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія.

Відповідно до п 2.4 ПДР України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З відеозапису вбачається, що позивач пред'явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але відмовився пред'являти посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та наполягав на складенні постанови. Напарником відповідача позивачеві зачитувалися його права, і він спочатку виявив бажання на присутність адвоката, потім від цього відмовився.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав. З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії поліцейського Іванова М.С. по складенню постанови за порушення ОСОБА_1 за ознаками ст. 126 ч.1 КУпАП.

Суд вважає, що поліцейський Іванов М.С. діяв у межах своїх повноважень при складанні постанови, та накладенні адміністративного штрафу у межах санкцій передбачених ст. 126 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги. Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Положення частини другої ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином суд вважає, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, може бути оскаржене до апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 104, 159, 160, 163, 167, 171-2 КАС України, ст. 126 ч.1, 251, 252, 283, 284, 285, 289 КУпАП, ст. 14, 52, 53 Закону України «Про дорожній рух», ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови серії АР №047425 від 29.09.2016 року і закриття провадження по справі - відмовити.

Судові втрати покласти на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлений 21.02.2017 року.

Суддя: