Справа № 2-а-426/10
Суддя: Круговий О. О.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:головуючого судді

при секретарі

за участю позивача

відповідача

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області

справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до

Павлоградського відділу Державної Автомобільної інспекції УМВС України в

Дніпропетровській області в особі інспектора адміністративної практики ОСОБА_4

ОСОБА_5 про порушення прав, свобод та інтересів у сфері публічно-

правових відносин, внаслідок винесення постанови інспектора адміністративної

практики Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області від

06.03.2010 року по ст.. 122 ч.І КУпАП щодо ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності по

4.1ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати постанову серії АЕ № 157801 від 06.03.201 Ороку.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ №157801 від 06.03.201 Ороку, постановленою інспектором адміністративної практики ОСОБА_4 Павлоградського ВДПС ДАІ, його було визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 260грн. Вважає, що постанова є незаконною, оскільки він не порушував ПДР України, а саме під час маневрування важіль перемикання передач випав з свого штатного місця. В зв»язку з чим позивач не мав можливості керувати автомобілем, загальмував, зупинив свій автомобіль, ввімкнув аварійну сигналізацію та почав ремонтувати автомобіль. Він бачив, що автомобіль стояв у зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», однак розумів, що ПДР не порушує, так як зупинка була вимушеною. Вважає, що дії інспектора є несправедливими, не відповідають вимогам закону, принципам моралі та ПДР, оскільки останній не врахував технічну поломку його автомобіля, не перевірив правдивість його слів. В звязку з чим просить визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.І ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши суду, що ним правомірно були складені протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за

4.1ст. 122 КУпАП, просив суд відмови у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до копії постанови від 06.03.2010 року серії АЕ № 157801, постановленою інспектором адміністративної практики Павлоградського ВДПС ДАІ лейтенантом міліції ОСОБА_4, ОСОБА_3 06.03.201 Ороку о 12.34год. в м. Павлоград по вул.. Шевченко, керуючи автомобілем Опель Вектра д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», ти самим не виконав вимогу дорожнього знаку. Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 146778 від 06.03.201 Ороку, позивач не погодився із зазначеним інспектором у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що зупинився в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» по причині аварійної ситуації, аварійна сигналізація була ввімкнена.

Суд, при розгляді справи вбачає, що інспектор, при постановленні рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності, спростив процедуру перевірки в діях водія складу правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП, не опитавши свідків події, не зібрав інших доказів на підтвердження провини водія.

Як передбачає ст.. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозгпису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, за правилами ст. 14-1 КУпАП, власники транспортних засобів притягаються до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобам.

Так свідок, ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 06.03.Юроку близько 12.30год. вона разом з чоловіком ОСОБА_3, сином ОСОБА_7 знаходилась в автомобілі Опель Вектра, рухалися по вул.. Шевченко м. Павлограда в районі Центрального універмагу, маючи намір розвернутись у зворотному напрямку. При маневруванні важіль перемикання передач випав та чоловік зупинив автомобіль, ввімкнув аварійну сигналізацію. Вона з сином вийшли з автомобіля та пішли у напрямку магазина «Гулівер» по вул.. Шевченко, а чоловік залишився ремонтувати автомобіль.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав аналогічні пояснення.

У відповідності до п. 15.13 ПРР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб з цього місця, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих правил.

Таким чином, при прийнятті рішення, яке відображено у постанові від 13.05.20Юроку, посадова особа керувалася тільки своїми домислами, замість доказів, які передбачені діючим законодавством.

У відповідності зі ч.І ст.. 11 КАСУ, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин та за відсутності інших доказів, передбачених ст.. 251 КУпАП, що свідчили б про порушення водієм ОСОБА_3 ПДР України, посадова особа не

мала права вважати вищезазначені обставини доведеними та необгрунтовано прийняла рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів у судовому засіданні правомірність свого рішення, дії інспектора АП Павлоградського ВДАІ ОСОБА_4 є протиправними, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 157801 від 06.03.201 Ороку про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного вище, керуючись ст.ст. 11, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

Позов ОСОБА_3 до Павлоградського відділу Державної Автомобільної інспекції УМВС України в Дніпропетровській області в особі інспектора адміністративної практики ОСОБА_4 про порушення прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, внаслідок винесення постанови інспектора адміністративної практики Павлоградського ВДАІ УМВС України в Дніпропетровській області від 06.03.2010 року по ст.. 122 ч.І КУпАП щодо ОСОБА_3 - задовольнити.

Дії інспектора адміністративної практики ОСОБА_4 щодо притягнення до адміністративної відповідальності по ч.І ст. 122 КУпАП ОСОБА_3 - визнати протиправним.

Постанову серії АЕ № 157801 від 06.03.2010 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя: О.О. Круговий