Справа № 748/2687/16-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/2687/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Криворучко Д.П.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Відповідач) про визнання дії щодо відмови у здійсненні виплат щомісячної основної та додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи відповідно ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання Відповідача здійснити нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) Позивачу основної та додаткової пенсії передбачених ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», по інвалідності внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 01.06.2012 року.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено:

визнано дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фронду України з приводу відмови у здійсненні виплат ОСОБА_2 щорічної основної та додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи відповідно ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_2 щомісячну основну та додаткову пенсію відповідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, починаючи з 01.06.2012 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Рішення суду першої інстанції прийняте в порядку скороченого провадження.

Відповідно ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

З огляду на викладене та враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийнято у порядку скороченого провадження, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами відповідно п.3 ч.1 ст.197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивачу з 11.05.2011 року встановлено безстроково інвалідність і він є інвалідом ІІ групи, захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією витягу з акту огляду МСЕК до довідки Сер. МСЕ-ЧНВ №147223.

Довідка Сер. МСЕ-ЧНВ №046412 свідчить, що 30.08.2012 року Позивачу проведено повторний огляд та встановлено безстроково ІІ групу інвалідності загального захворювання.

З довідки від 12.08.2016 року №628 вбачається, що Позивач, 1954 року народження, перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному управління Пенсійного фонду України та одержував пенсію по інвалідності ІІ групи в розмірі фактичних збитків по 31.05.2012 року, з 30.08.2012 року отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання у розмірі пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Крім того, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 року (справа №825/1087/160) адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано

дії Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України щодо визнання безпідставною видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 (1) від 24.04.2012 року протиправними; скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 24.04.2012 (протокол №45) про визнання безпідставним видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3(1). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постанова суду набрала законної сили 05.08.2016 року.

Із довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВБ №045282 вбачається, що 24.11.2016 року ОСОБА_2 повторно встановлено безстроково інвалідність і він є інвалідом ІІ групи, захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та 25.11.2016 року Управлінням соціального захисту населення Чернігівської райдержадміністрації видано посвідчення інваліда ІІ групи серії НОМЕР_1.

Позивач 16.08.2016 року звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності ІІ групи в розмірі фактичних збитків, починаючи з 01.06.2012 року на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 року.

Відповідач листом 02.09.2016 року №31/03В-2 відмовив Позивачу у проведенні перерахунку пенсії, оскільки немає законних підстав. За документами пенсійної справи пенсія призначена і виплачується відповідно чинного законодавства.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд першої інстанції при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип «належного урядування», який передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах: «Беєлер проти Італії»; «Москаль проти Польщі»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п.73).

З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки») .

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їйКонституцієюабо законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Положеннями ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

За приписами ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно ч.1, 2 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати.

Як зазначалось вище, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року, у справі №825/1087/16, дії Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України щодо визнання безпідставною видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 (1) від 24.04.2012 року визнано протиправними та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 24.04.2012 (протокол №45) про визнання безпідставним видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3(1).

Таким чином, Позивачу було припинено виплату пенсії не з його вини, а у зв'язку з прийняттям протиправного рішення Міністерством соціальної політики України в особі Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у задоволенні заяви Позивача про нарахування та виплату пенсії відповідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії інваліду 2 групи у період, є протиправними.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушене право Позивача підлягає поновленню, а тому слід зобов'язати Відповідача нарахувати та виплатити пенсію відповідно ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.06.2012 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

За приписами ч.10 ст.183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.