Справа № 2-а-4426/11
Суддя: Смолка І. О.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження 6-а/331/16/2017
справа 2-а-4426/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби, боржник управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя, стягувач ОСОБА_1, про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення, згідно виконавчого листа №2-а-4426/11, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 01.09.2016 р. про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, згідно ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 17.12.2010 р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період та виплачувати в подальшому у новому розмірі.

Боржнику була надана можливість самостійно виконати рішення суду.

Листом від 11.11.2016 за вих. № 9391/09 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв»язку з відсутністю відповідних асигнувань.

Станом на 2016 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

Державний виконавець просить суд змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу №№2-а-4426/11, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 01.09.2016 р. з зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 17.12.2010 р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період в сумі 1 273,57 грн.

У судовому засіданні представник державної виконавчої служби і представник УПФУ відсутні. Державний виконавець у поданні просить суд розглядати справу у його відсутності.

Представник УПФУ і ОСОБА_1 у судовому засіданні відсутні, хоча належним чином були сповіщені про судове засідання, про що свідчать поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомили, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернулися, заперечень на подання не надали.

Дослідивши матеріали адміністративної справи і подання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом №2-а-4426/11, виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 01.09.2016 р. про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, згідно ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 17.12.2010 р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період та виплачувати в подальшому у новому розмірі.

Згідно з п.2 ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що зобов'язання вчинити певні дії, покладені на відповідача судовим рішенням, є обраним судом способом захисту порушеного права позивача.

За таких обставин державний виконавець просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті шляхом вирішення додаткової позовної вимоги про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття постанови в адміністративній справі №2а-4426/2011.

Згідно з ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Як зазначено з цього приводу Європейським судом з прав людини в пункті 74 рішення у справі "ОСОБА_2 проти Італії", орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Більш того, вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №2а-4426/2011 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, особами, які були відсутні в судовому засіданні, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Смолка І.О.