Справа № 225/6483/16-а
Суддя: Андреєв В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивована)

16 лютого 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю:

секретаря Петрової С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кузнецової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними, а саме: визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області №582 від 11.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_3; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області при визначенні права на пенсію зарахувати період роботи ОСОБА_3 у якості завідуючою аптекою - провізора з 01.11.2006 р. по 23.04.2007 р. у ПП «Аптека-Катерина», у зв'язку з відсутністю у аптеці ліцензії і в якості завідуючою аптекою з 01.09.2008 року по 31.08.2016 року у ТОВ «Ваша аптека» в її спеціальний трудовий стаж; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_3 пенсію за вислугою років з розрахунку всього спеціального стажу у розмірі визначеному чинним законодавством України з моменту виникнення права на пенсію за вислугою років з 30.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.09.2016 року ОСОБА_3 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про призначення пенсії за вислугою років згідно пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням №582 від 11.10.2006 року, згідно п. «е» ст.7, ст.55 Закона України «Про пенсійне забезпечення», розділ XV Законна України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 їй було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років у зв'язку з відсутністю достатнього спеціального стажу. В її спеціальний стаж не було зараховано період роботи з 01.11.2006 р. по 23.04.2007 р. в ПП «Аптека-Катерина», у зв'язку з відсутністю у аптеці ліцензії, та не зараховано період роботи з 01.09.2008 р. по 31.08.2016 р. в ТОВ «Ваша аптека» у зв'язку з відсутністю інформації про виконання нею обов'язків провізора. З цих підстав позивач змушена звернутися до суду. Позивач вважає, що працівники Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області незаконно відмовили їй в призначенні пенсії за вислугою років, чим порушили її право на призначення та отримання пенсії.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_3 працювала в ПП «Аптека-Катерина» в період з 01.11.2006 року по 23.04.2007 року, на посаді була зареєстрована з 06.02.2006 року, тобто в той час аптека ще не проходила першої акредитації. Згідно порядку акредитації закладу охорони здоров'я затвердженого постановою КМУ №1216 від 17.12.2012 року, п.2 встановлено, що перша акредитація закладу проводиться через два роки від початку провадження діяльності.

Також згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України №117 від 29.03.2002 р., встановлено кваліфікаційні вимоги до завідуючого аптекою: повна вища освіта (спеціаліст, магістр) за напрямом підготовки "Фармація", спеціальністю "Фармація". Проходження інтернатури за спеціальністю "Провізор загального профілю" з наступною спеціалізацією за фахом "Провізор-організатор". Підвищення кваліфікації (курси удосконалення, стажування, передатестаційні цикли тощо). Наявність сертифіката провізора-спеціаліста та посвідчення про присвоєння (підтвердження) кваліфікаційної категорії з цієї спеціальності. Стаж роботи за фахом не менше 5 років.

Можна зробити висновок, що цю посаду може займати саме провізор, що в свою чергу попадає під дію постанови КМУ №909, в якому чітко визначено, що право на пенсію за вислугу років мають провізори, незалежно від назви посади. Виходячи з цього наполягала на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача Кузнецова О.М. в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді. В обґрунтування своїх заперечень суду зазначила, що згідно п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники охорони здоров'я незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, з 1квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Так на момент звернення за пенсією за вислугою років ОСОБА_3 продовжувала працювати в ТОВ «Ваша аптека» на посаді завідувача аптекою, що підтверджується трудовою книжкою, виданою 15.08.1988 року.

Представник відповідача вважає, що вирішення питання щодо зарахування позивачу певних періодів роботи до пільгового стажу є передчасним, оскільки у позивача на час розгляду справи судом не виникло право на призначення пенсії у зв'язку з продовженням роботи.

Таким чином вважає, що рішення від 11 жовтня 2016 року № 582 про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії за вислугою років згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є правомірним та ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Вислухавши пояснення всіх учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 і 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 відповідно до наказу №68 від 14.07.1997 року прийнята на посаду фармацевта в ЦРА №352 (а.с.21). Це також підтверджено копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.9-14).

Згідно архівної довідки №390 від 31.08.2016 року, по особистому складу ПП «Аптека-Катерина», ОСОБА_3 призначено завідуючою аптекою-провізором на підставі наказу №5 від 01.11.2006 року (а.с.22,23).

Відповідно до наказу №9 від 23.04.2007 ОСОБА_3 надано розрахунок, підставою була заява (а.с.24).

Відповідно до архівної довідки №35АО від 14.12.2015 року у зв'язку з ліквідацією підприємства ДП «ЦРА №352» усі матеріали по особовому складу були передані на державне зберігання в архівний відділ Дзержинської (Торецької) міської ради. Відповідно до наказу ОСОБА_3 значиться завідуючою аптечним пунктом з 06.08.2007 року, а згідно наказу №127 від 29.08.2008 року звільнена з 29.08.2008 року (а.с.27).

30 вересня 2016 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську за призначенням пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.

Визначення права на пенсію за вислугою років працівникам охорони здоров'я передбачено статтею 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники охорони здоров'я незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років. Згідно переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначені - «аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад)».

У рішенні про відмову у призначенні пенсії від 11.10.2016 року № 582 та відповіді на письмове звернення позивача від 14.11.2016 року № 245/1-19-01-02 управлінням було роз'яснено ОСОБА_3 про те, що періоди роботи з 12.03.1997 по 14.07.1997, з 03.08.2007 по 29.08.2008, не зараховано до пільгового стажу, так як згідно розділу 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. № 909, посада завідуючого аптекою не входить до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Період роботи з 01.11.2006 по 23.04.2007 не зараховано до пільгового стажу, так як у ПП «Аптека-Катерина» відсутня ліцензія Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення на торгівлю лікарськими засобами.

Представник позивача просить зарахувати даний період до пільгового стажу, посилаючись на постанову КМУ №1216 від 17.12.2012 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. № 765» у п.2 якої встановлено, що перша акредитація закладу проводиться через два роки від початку провадження діяльності. Однак, дана постанова не діяла на той час, коли ОСОБА_3 працювала завідуючою аптекою-провізором, а тому не зарахування даного періоду в пільговий стаж Управлянням Пенсійного фонду в м.Дзержинську Донецької області є правомірним.

Період роботи у ТОВ «Ваша аптека» з 01.09.2008 по 31.08.2016 не зараховано до спеціального стажу. Підставою того, що цей період не зараховано до стажу було те, що в довідці не вказано, що ОСОБА_3 виконувала обов'язки провізора.

Але, суд вважає, що дане твердження є хибним, оскільки відповідно до довідки №27 від 05.08.2016 року ОСОБА_3 дійсно займає посаду завідуючої аптекою в ТОВ «Ваша аптека» з 01.09.2008 року (а.с.29), відповідно до посадової інструкції завідуючого аптекою, що міститься в матеріалах справи, завідуючий виконує роботи, які відповідають посадовим обов'язкам провізора (а.с.29,30,31). Окрім цього відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначені - «аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад)».

ОСОБА_3 звернулася до УПФ України в м.Дзержинську Донецької області 30.09.2016 року. На момент звернення за пенсією вона продовжувала працювати в ТОВ "Ваша аптека" на посаді завідуючої аптекою, що підтверджується трудовою книжкою.

Відповідно до ст.7 ЗУ Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Так як позивач на момент звернення до УПФ України в м.Дзержинську Донецької області працювала на посаді завідуючої аптекою ТОВ "Ваша аптека", що дає право на цю пенсію, то у призначенні пенсії з 30.09.2016 року слід відмовити.

На підставі зазначеного, з урахуванням викладених обставин, в Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області не було підстав не зараховувати роботу позивача на посаді завідуючого ТОВ «Ваша аптека» до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Причому забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Суд вважає, що рішення управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області за №582 від 11 жовтня 2016 року в частині не зарахування ОСОБА_3 періоду роботи з 01 вересня 2008 року по 31 серпня 2016 року у ТОВ «Ваша аптека» у якості завідуючого аптекою до пільгового стажу, що дає право про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є неправомірним.

Що стосується інших позовних вимог, а саме: зарахувати в пільговий стаж період роботи з 01 листопада 2006 року по 23 квітня 2007 року у якості завідуючої - провізора у ПП «Аптека - Катерина»; зарахувати до пільгового стажу періоду роботи з 01 листопада 2006 року по 23 квітня 2007 року, що дає право про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; призначити і виплачувати пенсію з 30 вересня 2016 року, то позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 6-11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області за №582 від 11 жовтня 2016 року в частині не зарахування ОСОБА_3 періоду роботи з 01 вересня 2008 року по 31 серпня 2016 року у ТОВ «Ваша аптека» у якості завідуючого аптекою до пільгового стажу, що дає право про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», неправомірним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, зарахувати ОСОБА_3 період роботи з 01 вересня 2008 року по 31 серпня 2016 року у ТОВ «Ваша аптека» у якості завідуючого аптекою до пільгового стажу, що дає право про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В частині вимог ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними по не зарахуванню в пільговий стаж періоду роботи з 01 листопада 2006 року по 23 квітня 2007 року у якості завідуючої - провізора у ПП «Аптека - Катерина»; зобов'язання, зарахувати до пільгового стажу періоду роботи з 01 листопада 2006 року по 23 квітня 2007 року, що дає право про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати призначити і виплачувати пенсію з 30 вересня 2016 року, відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Адміністративного апеляційного суду Донецької області через суд міста Торецька протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: