Справа № 331/3864/16-а(2а/331/95/2016)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2017 рокусправа № 331/3864/16-а(2а/331/95/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2016 року у справі №331/3864/16-а (2а/331/95/2016) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови №20 від 29.02.2016 року, -

в с т а н о в и в :

15 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову №20 від 29 лютого 2016 року, винесену Департаментом архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення вимог Закону було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення, оскільки фактично позивачем не було вказано в декларації про готовність самочинно збудованого об'єкта до експлуатації недостовірних даних. Крім того, відповідачем разом із рішенням про повернення декларації позивачу на оформлення було прийнято й рішення про застосування штрафних санкцій за зазначення в декларації неправдивих даних про об'єкт будівництва, що є неприпустимим в силу Закону.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову №20 по справі про адміністративне правопорушення від 29.02.2016 року винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черняк Романом Валентиновичем, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в декларації про готовність самочинно збудованого об'єкта до експлуатації відомостей, що не відповідають дійсним обставинам, вказане стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. Заявник зазначає, що законодавством визначена відповідальність замовника за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій Декларації, а перевірку достовірних даних зазначених в Декларації може бути проведено протягом трьох місяців з дня подання такої декларації незалежно від факту її реєстрації або повернення на доопрацювання. Відтак, спірна постанова №20 від в 29.02.2016 року відповідає вимогам чинного законодавства.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було подано декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду.

19 лютого 2016 року Листом за №ЗП65 було повідомлено позивача про те, що подана декларація заповнена не в повному обсязі та з порушенням установлених вимог, а саме: п.5 інформація про осіб, відповідальних за виконання робіт зазначена не в повному обсязі (види виконаних робіт під керівництвом відповідальної особи) Додатково повідомлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2013 року №336/2974/13-ц, яке зазначено в п. 8 поданої декларації як підстава набуття права власності на самочинно збудований об'єкт, скасоване. У зв'язку з наведеним, декларацію було повернуто позивачу на дооформлення.

В свою чергу, 17 лютого 2016 року відповідачем було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами перевірки встановлено, що гр.. ОСОБА_1 в п. 7 декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, зазначено лист Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № Ч-518 від 05.11.2015 року щодо відповідності місця розташування даного об'єкта вимогам державних будівельних норм. Згідно з інформацією яка була надана відповідачу інформація щодо відповідності місця розташування об'єкту будівництва ОСОБА_1 не надавалась. Також, в п. 8 декларації зазначено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2013 року у справі №336/2974/13-ц визнано право власності на об'єкт будівництва за ОСОБА_1, однак згідно з інформацією наявною у відповідача вказане судове рішення - скасовано. На підставі вказаних фактів відповідач дійшов висновку про зазначення в декларації недостовірних даних, що є порушенням ч. 10 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі висновків акту передвіки відповідачем було прийнято Припис №17 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано ОСОБА_1 з 17.02.2016 року не експлуатувати до прийняття в експлуатацію об'єкт будівництва Житловий будинок «А» з прибудовами літ. «а» та «а-1» за адресою вул.. Канівська, буд. 2д, м. Запоріжжя.

Також, 17.02.2016 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення , згідно якого встановлено порушення ОСОБА_1 вимог ч. 10 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: зазначення в декларації про готовність об'єкту до експлуатації недостовірних даних, відповідальність за яке передбачена ч. 12 ст. 96 КУпАП у розмірі 8500 грн.

29.02.2017 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області було прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення №20, якою встановлено порушення позивачем ч. 10 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП, накладено на неї штраф у розмірі 8500 грн..

Правомірність та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення №20 від 29.02.2016 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано порушення вимог норм чинного законодавства при накладенні на позивача відповідальності, передбаченої чинним КУпАП, а саме накладено штрафні санкції на особу без реєстрації декларації поданої такою особою, а з поверненням декларації на доопрацювання.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктами 9, 10 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), передбачено, що про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Частиною десятою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

ЗУ «Про відповідальність за правопорушення в у сфері містобудівної діяльності» визначено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів, або ті, що виконують функції замовника і підрядника несуть відповідальність у вигляді штрафу за наведення недостовірних даних у зазначеній декларації.

Згідно ч. 12 ст. 96 КУпАП передбачена відповідальність за наведення в декларації про готовність об'єкту до експлуатації недостовірних даних.

Судом встановлено, що декларація про початок виконання будівельних робіт повернута позивачу на доопрацювання і повторно ним не подана.

Поряд із цим, до позивача було застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 12 ст. 96 КУпАП за наведення недостовірних даних в декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Між тим, поняття «подання декларації» як складова підстав для відповідальності за повноту та достовірність зазначених в ній даних включає і реєстрацію (прийняття) Інспекцією цієї декларації. У разі використання Інспекцією свого права на відмову у реєстрації декларації та повернення її для виправлення виявлених недоліків, така декларація не може вважатися поданою та бути підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої Законом України «Про відповідальність за правопорушення в сфері містобуданої діяльності» за порушення норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вказаний правовий висновок, викладений в постанові Верховного суду України від 02.06.2015 року у справі 816/6496/13а (реєстраційний номер рішення 46301571).

Отже, враховуючи той факт, що позивачу декларація про готовність об'єкта до експлуатації була повернута на дооформлення 19 лютого 2016 року, вона не могла вважатись поданою та відповідно не могла й слугувати підставою для застосування до позивача відповідальності передбаченої Законом України «Про відповідальність за правопорушення в сфері містобуданої діяльності» за порушення норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2016 року у справі №331/3864/16-а (2а/331/95/2016) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному проядку протягом двадцяти днів у відповідності до ст.. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко