Справа № 295/11725/16-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" лютого 2017 р. Справа № 295/11725/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "28" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснювати нарахування і виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просила зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розпочати нарахування та виплату їй пенсії по інвалідності ІІІ групи, починаючи з 09.02.2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позов обґрунтовано тим, що 09.02.2016 року позивачу встановлено інвалідність ІІІ групи загального захворювання у зв'язку з чим має виплачуватися пенсія по інвалідності. Проте пенсія не нараховується та не виплачується, оскільки позивач працює на посаді, яка відноситься до категорії державних службовців. Вважає вказані дії протиправними.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 19.09.2016 року адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 09.02.2016 року по 05.03.2016 року включно залишено без розгляду.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.10.2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_3 з 16.05.2016 року пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирської області здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_3 з 16.05.2016 року призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при зверненні ОСОБА_3 16.05.2016 з заявою про призначення пенсії по інвалідності її було під розписку повідомлено, що пенсія буде призначена з дати звернення і виплачуватися не буде, в зв'язку з тим, що позивач працює на посаді державного службовця і пенсія даній категорії осіб не виплачується відповідно до змін внесених Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 у ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги. Просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 працює на посаді головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Житомирській області.

З 04.02.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується копією довідки МСЕК від 09.02.2016 року (а.с.10).

16.05.2016 року ОСОБА_3 звернулася до Житомирського ОУПФ із заявою про призначення пенсії (а.с.20).

20.07.2016 року позивач звернулася до Житомирського ОУПФ із заявою, в якій просила здійснити виплату пенсію або повідомити причини невиплати.

Листом від 01.08.2016 року Житомирське ОУПФ за вих. № 239/Т-8 повідомило, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Житомирському ОУПФ з 16.05.2016 року як інвалід ІІІ групи загального захворювання. Пенсія призначена саме з 16.05.2016 року, проте виплата не здійснюється на підставі Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015, оскільки позивач працює на посаді віднесеній до державної служби.

Колегія суддів зазначає наступне.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 (далі - Закон № 911-VIII) абзаци 2 та 3 ч.1 ст.47 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 викладені в такій редакції: „Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України „Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України „Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №911-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року.

Виходячи з наведених норм та враховуючи, що позивач працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України „Про державну службу", колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для виплати призначеної пенсії позивачу.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року у справі № 1-38/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: - першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Проте спірні правовідносини виникли та постанова суду першої інстанції винесена до прийняття вказаного Рішення Конституційним Судом України, тому колегія суддів не вбачає підстав для виплати пенсії позивачу.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин орган Пенсійного фонду здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як відсутні підстави для відновлення виплати пенсії позивачу.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "28" жовтня 2016 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10008

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги, 55, м.Житомир,10003

- ,