Справа № 641/9965/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 р.Справа № 641/9965/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. по справі № 641/9965/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова

про скасування рішень субєкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13.12.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просить: скасувати рішення начальника УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова від 05.10.2016 року по пенсійній справі № 104099/105 щодо відмови у переведення позивача на щомісячне грошове утримання; зобов'язати відповідача призначити позивачу довічне грошове утримання пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді з донарахуванням сум довічного грошового утримання з 01.10.2016 року; зобов'язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, відповідно до ст. 267 КАС України.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 05.10.2016 року щодо відмови позивачу у переведенні її на щомісячне грошове утримання.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова призначити та виплачувати позивачу довічне грошове утримання відповідно до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VІ, починаючи з 01 жовтня 2016 року.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на користь позивача судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Постановою Верховної Ради України № 536 від 18.09.2008 року позивач була звільнена з посади судді Харківського апеляційного господарського суду, у зв'язку із відставкою за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків та відповідно набула статусу судді у відставці.

Позивач перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію, яка призначена на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу».

03.10.2016р. позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила призначити щомісячне грошове утримання судді у відставці. Однак їй було відмовлено на підставі відсутності стажу роботи на посаді судді, необхідного для призначення даного утримання.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні даного утримання є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на момент виходу позивача у відставку), кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Статею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (чинною на час виникненя спірних правовідносин) передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Згідно зі ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Незалежність суддів закріплена в Конституції України, отже, статус судді, який зберігається і за суддею у відставці, є конституційним.

Згідно п.54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки - „оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці".

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Відповідно до правової позиціїї Верховного Суду України, викладеній в постанові від 01.07.2014 р. справа № 21-244а14, правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Поняття щомісячного довічного грошового утримання судді визначено в позиції Конституційного суду України, відповідно до якого це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці цю виплату сплачує Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України, діючому судді виплачується виключно з Державного бюджету України.

При цьому звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення - неможливе.

Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про призначення щомісячного довічного утримання стало відсутність у позивача права на умовах, що передбачене ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач була звільнена з посади судді за станом здоров'я 14.10.2008 року та має стаж роботи на посаді судді - 16 років 02 місяці 25 днів та на час звернення до відповідача з заявою має статус судді у відставці.

За таких підстав, колегія суддів погоджуєься з позицією суду першої інстанції, що на суддів, які пішли у відставку за станом здоров'я та набули цього статусу згідно із Законом України «Про статус суддів», поширюються усі гарантії соціального захисту суддів, що передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» , в тому числі і право на вибір в отриманні пенсії чи довічного грошового утримання.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на відсутність підстав для призначення позивачу довічного грошового утримання пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді з донарахуванням сум довічного грошового утримання.

З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що відповідачем не враховано, що відставка врегульована нормами Закону України «Про статус суддів» в редакції станом на 22.05.2008 року (на момент звільнення), відповідно до ч. 1 ст. 43 вказаного Закону, суддя також має право на відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків.

Інших доводів та спростувань рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Виходячи із викладеного, колегія суддів не вбачає підстав, для задоволення апеляційної скарги.

Згідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції. які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016р. по справі № 641/9965/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Мельнікова Л.В.