Справа № 2-а-232/10
Суддя: Сторожук С. М.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
17 березня 2010 року Справа № 2-а-232/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Павлоградський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Сторожука С.М.

про секретарі: Дробот О.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської Ради про стягнення суми недоотриманої разової грошової допомоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської Ради про стягнення суми недоотриманої разової грошової допомоги, в якій просила суд:

-визнати неправомірними дії відповідача по виплаті їй в 2007 - 2009 роках щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня;

-зобовязати відповідача нарахувати і виплатити суму недоотриманої разової грошової допомоги що виплачується до 5-го травня за 2007 - 2009 роки у розмірі - 3667,18 гривень.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває на обліку у

відповідача. Відповідно до свого статусу вона має право на пільги і гарантії, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

Згідно до ст.14 цього Закону, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями не вірно здійснив нарахування і виплату допомоги у меншому розмірі, чим порушив її право на соціальний захист.

Представник відповідача надав заперечення проти позовних вимог позивача, де зазначив, що дана позовна заява не може бути задоволена з наступних причин: Позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду. В редакції Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №818-У від 22.03.2007року ст.15 п.23 зупинено на 2007 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги згідно із Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік №489 -V від 19 грудня 2006 року. Позивачу виплачена щорічна одноразова матеріальна допомога до 5-го травня в розмірі, що було передбачено на той час діючим законодавством. Виплата допомоги була проведена відповідно до п.З лімітної довідки про бюджетні асигнування на 2007 рік - профінансовано Мінпраці у квітні 2007 року, до 05 травня 2007 року, тобто до набрання чинності рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року.

Рішенням Конституційного суду України про визнання неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» ухвалено 22 травня 2008 року, і саме з цієї дати втратили чинність окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік». Виплата допомоги була проведена відповідно до п.З лімітної довідки про бюджетні асигнування на 2008 рік - 08 квітня 2008 року.

Розміри допомоги на 2009 рік встановлені Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», що не були визнані неконституційними

Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні докази по справі, в тому числі посвідчення Серії В-ІІ №282261 від 05 травня 1997 року ( а.с. 2 ), довідку видану відповідачем від 04 листопада 2009 року ( а.с. З ), встановив наступне: Позивач перебуває на обліку в Управл-інні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської Ради як «учасник війни» та їй було виплачено щорічну разову грошову допомогу в травні 2007 році у розмірі - 55 гривень, в квітні

2008у розмірі - 65 гривень, в 2009 році у розмірі - 70 гривень.

Відповідно до ст.З Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне державне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» зазначено, що у

2009році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Згідно до статті 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлений прожитковий мінімум на одну особу, які втратили працездатність з 01 жовтня - 498 гривень.

З урахуванням встановлених обставин по справі та положення чинного законодавства України, яке регулює спірні питання, суд вважає що позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії відповідача по виплаті разової грошової допомоги за 2009 рік, що виплачується до пятого травня, а також стягнення з відповідача недоотриманої разової допомоги підлягає задоволенню, та стягненню суми у розмірі - 1424 гривні ( 1494 гривень «498 х 3» - 70 гривень = 1424 гривні).

Приймаючи рішення щодо задоволення позовних вимог за 2009 рік, суд виходив з принципу ч.4 ст.9 КАС України, якою передбачено, що у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На переконання суду Закон України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не має вищої юридичної сили порівняно с Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що також було підтверджено Рішенням Конституційного Суду України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні відповідних вимог за 2007, 2008 рік, оскільки виплата зазначеної грошової допомоги на користь позивача відбулася у кінці квітня на початку у травні 2007 року та квітні 2008 року, що не спростовується жодною стороною. Таким чином, відповідач правомірно сплатив допомогу у цих роках в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України на час здійснення такої виплати.

Посилання позивача на ту обставину, що рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року були визнанні неконституційними обмеження щодо реалізації положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є безпідставними, так як рішеннями Конституційного Суду України були скасовані обмеження тільки з 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року, тобто з моменту набрання ними законної сили.

Керуючись ст.З, ч.2 ст.19 Конституції України, ст.14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 94, 159, 160, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської Ради про стягнення суми недоотриманої разової грошової допомоги, - задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської Ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги, яка виплачується до 5-го травня, за 2009 рік, - неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської Ради ( 51400, місто Павлоград Дніпропетровської області, вулиця Карла Маркса, будинок №47 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( 51400, місто Павлоград Дніпропетровської області, вулиця Суворова, будинок №8 ) недоплачену суму разової грошової допомоги, яка виплачується до 5-го травня, за 2009 рік у розмірі - 1424 ( одна тисяча чотириста двадцять чотири ) гривні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суд першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С.М. Сторожук