Справа № 415/5600/16-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Калмикова Ю.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року справа № 415/5600/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 12 січня 2017 року у справі № 415/5600/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради (далі УПСЗН Лисичанської міської ради), в якому просив:

визнати неправомірними дії УПСЗН Лисичанської міської ради щодо скасування з 01.07.2015 р. 50-відсоткової пільги, наданої з 30.12.2002 р., з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій;

зобов'язати УПСЗН Лисичанської міської ради поновити з 01.07.2015 р. право на отримання позивачем та членами його родини 50-відсоткової пільги з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї;

зобов'язати УПСЗН Лисичанської міської ради надати газо-, водо-, тепло- та електропостачальним підприємствам міста Лисичанська інформацію права на отримання 50-відсоткової пільги на оплату послуг, що постачаються даними підприємствами та організаціями з 30.12.2002 р. і довічно (а. с. 3-9).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 12 січня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні зазначеного позову (а. с. 48-50).

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається висновки Харківського апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 14 березня 2016 року у справі №646/11433/15-а, а саме, внесення змін до ст. 22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування Закону України «Про міліцію», у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, в зв'язку з тим, що відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію». якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом (а. с. 55-59).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років, призначену 30 грудня 2002 року згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (а. с. 12).

До 30.06.2015 позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги на підставі ст.22 Закону України «Про міліцію».

Листом відповідача від 18.10.2016 №9561 на заяву позивача від 17.10.2016 повідомлено про припинення у ОСОБА_2 пільг на оплату житлово-комунальних послуг, які були передбачені ст.22 Закону України «Про міліцію», оскільки зазначений закон втратив чинність з 07.11.2015 на підставі Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІІІ (а. с. 12).

Згідно відповіді УПСЗН Лисичанської міської ради від 10.02.2017 №1112, наданої на виконання судового запиту Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017, з 01.07.2015 набрав чинності новий Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 № 389. Відповідно до п. 3 цього Порядку пільги надаються за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. ОСОБА_2 був письмово попереджений про необхідність подання декларації про доходи та майновий стан відповідно до змін в чинному законодавстві, але до УПСЗН не з'явився. Таким чином, дія особової електронної картки ОСОБА_2 була зупинена з 01.07.2015 у зв'язку з відсутністю інформації про майновий стан пільговика. У зв'язку з втратою чинності Закону України «Про міліцію» 07.11.2015 електронна картка ОСОБА_2 як пільговика міліціонера на пенсії, була автоматично закрита (а. с. 74).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо скасування з 01.07.2015 позивачеві 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, яку було передбачено ст.22 Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №565-XII (далі - Закон №565).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову визначив спірним наявність у позивача права на пільгу за користування житлово-комунальними послугами з 07.11.2015, тобто вирішив не всі позовні вимоги, оскільки позивач просив суд відновити, на його думку порушене право на отримання позивачем та членами його родини 50-відсоткової пільги з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї з 01.07.2015, тобто суд не вирішив позовні вимоги, заявлені за період з 01.07.2015 до 07.11.2015.

Щодо наявності у позивача права на пільги, які були передбачені ст.22 Закону №565 за період з 01.07.2015 до 06.11.2015, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.4 ст.22 Закону №565 працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством.

Підпунктом «в» підпункту 1 пункту 68 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-VI (далі - Закон №107-VI) частину 7 статті 22 Закону України «Про міліцію» доповнено словами «за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 ці зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України.

В подальшому, пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII) частини 6 та 7 статті 22 Закону України «Про міліцію» викладено у наступних редакціях: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами 4, 5 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII (далі - Закон №76-VIII) Кабінетом Міністрів України 4 червня 2015 року прийнято постанову № 389, якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї , який набрав чинності з 1 липня 2015 року (далі - Порядок).

Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні.

Після набрання чинності Закону №76-VIII внесені зміни до Закону №565, за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено.

При цьому, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Відповідно до п. 3 Порядку пільги, зазначені у пункті 1 надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Згідно з п.п.169.4.1 п.169.4 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень (стаття 7 Закону).

Отже, з урахуванням вказаних вище норм, з 1 липня 2015 року податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах - 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовується виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем не підтверджено показник середньомісячного сукупного доходу його сім'ї (не більше 1710 грн.), необхідного для визначення права на отримання спірної податкової соціальної пільги.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у позивача права на 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами за період з 01.07.2015 до 06.11.2015.

Щодо наявності у позивача права на пільги, які були передбачені ст.22 Закону України «Про міліцію» за період з 01.07.2015 до 06.11.2015, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цій частині, з наступних підстав.

Позивач користувався правом на пільги, передбаченими ст. 22 Закону №565.

З 07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон №580).

Відповідно до п.5 «Прикінцевих та перехідних положень» розділу XI Закону №580 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Враховуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у позивача з 07.11.2015 права на пільги, передбачені ст. 22 Закону України «Про міліцію», у зв'язку з втратою чинності Закону №565 з 07.11.2015.

З огляду на сукупність встановлених обставин справи, наведені вище закони та нормативно-праві акти, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів вирішила, що висновок суду першої інстанції в цій частині є таким, що ґрунтується на законі і відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог повністю, але в описовій та мотивувальній частині постанови залишив поза увагою позовні вимоги за період з 01.07.2015 до 06.11.2015, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає зміні в описовій та мотивувальній частинах.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.2, ст. 201 ч.1 п.2, ст. 205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 12 січня 2017 року у справі № 415/5600/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії змінити в обгрунтуванні описової та мотивувальної частин.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Е.Г.Казначеєв