Справа № 816/972/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/972/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача третя особа: Полтавської районної державної адміністрації Селянське фермерське господарство "Людмила"
про скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

24.06.2016 ОСОБА_1 (надалі позивач або ОСОБА_1В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського районного управління юстиції, третя особа: Селянське фермерське господарство "Людмила" (надалі третя особа або СФГ "Людмила"), з урахуванням уточнених позовних вимог, про скасування рішення, а саме просить:

- скасувати рішення Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: право оренди земельної ділянки №22565070 від 03.07.2015.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області від 19.04.2016 додаткових угод про розірвання договору від 19.05.2008 не зареєстровано, за твердженням позивача, цей факт унеможливлює державну реєстрацію нового договору оренди землі, до закінчення діючого договору. На підставі цього ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначаючи, що державну реєстрацію прав та їх обтяжень право оренди земельної ділянки за номером 22565070 від 03.07.2015, проведено з порушенням чинного законодавства, оскільки відповідачем при проведенні державної реєстрації речового права за договорами оренди землі не перевірено належним чином наявність реєстрації права оренди на ці земельні ділянки, внаслідок чого повторно зареєстровано договір оренди однієї і тієї ж земельної ділянки. Указане, за твердження позивача, є недопустимим, оскільки реєстрація права оренди землі за новим договором оренди можлива лише після реєстрації угоди про розірвання договорів оренди.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 задоволено клопотання представника позивача та допущено заміну первинного відповідача Полтавське районне управління юстиції на належного Полтавську районну державну адміністрацію (надалі відповідач, Полтавська РДА) /а. с. 65-66/.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно; надав суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника; при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно; у письмових запереченнях проти задоволення адміністративного позову заперечувала та зазначила, що у провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 щодо визнання договору оренди від 01.07.2015 недійсним, де він послався на подвійну реєстрацію права оренди на земельну ділянку. Однак, у рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18.05.2016 вказано на те, що ОСОБА_1 не зазначив у чому саме полягає порушення його прав формальним існуванням державної реєстрації договору оренди від 19.05.2008. Таку позицію суду першої інстанції підтримав Апеляційний суду Полтавської області, висловивши в ухвалі суду від 06.07.2016.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 видано державний акт на право власності земельної ділянки серії ЯА №907796 від 14.04.2006, за кадастровим номером земельної ділянки :00:025:0022; на підставі розпорядження голови Полтавської райдержадміністрації від 25.08.2005 №510 /а. с. 19, 20/.

19.05.2008 між ОСОБА_3 та СФГ "Людмила" в особі ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,21 га, що розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області (надалі земельна ділянка). За умовами цього договору обєктом оренди є земельна ділянка загальною площею 5,21 га; договір укладено строком на 10 років. Договір зареєстровано у Полтавському реєстраційному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.05.2008 за №43 /а.с. 11-13/.

13.08.2011 ОСОБА_3 помер.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-2223, спадкоємцем приватизованої земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,21 га, що розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер :00:025:0022, є син ОСОБА_3 ОСОБА_1 (позивач у справі) /а.с. 18/.

01.07.2015 між ОСОБА_1 та СФГ "Людмила" в особі ОСОБА_5 укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки, який укладено на 49 років /а. с. 15-17/.

03.07.2015 ОСОБА_6 звернувся до реєстраційної служби із заявою про проведення державної реєстрацію прав та їх обтяжень /а. с. 109/.

03.07.2015 державним реєстратором прийнято рішення №22565070 про проведення реєстрації речового права права оренди земельної ділянки з реєстраційним номером 40, що розташована у Полтавській області, Полтавський район, сільська рада Микільська, кадастровий номер земельної ділянки :00:025:0022, за субєктом СФГ "Людмила", податковий номер 22519760; рішення державного реєстратора внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права /а. с. 112, 113/.

Позивач не погодився із вказаним рішенням державного реєстратора та звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування рішення Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: право оренди земельної ділянки №22565070 від 03.07.2015.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (надалі Закон №1952-ІV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1952-ІV (у редакції, чинній на момент прийняття державним реєстратором спірного рішення) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 9 Закону №1952-ІV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Частиною четвертою статті 15 Закону №1952-ІV передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 цього Закону державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що додаткових угод про розірвання договору оренди землі, укладеного 19.05.2008 між ОСОБА_3 та СФГ "Людмила", у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права не зареєстровано.

Доказів наявності таких угод та інших доказів, зокрема судового рішення про визнання недійсним/розірвання цього договору сторонами до суду не надано.

З огляду на викладене, з урахуванням чинності договору оренди землі від 19.05.2008, унеможливлює здійснення державної реєстрації договору оренди землі від 01.07.2015, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ "Людмила", до закінчення строку дії попереднього договору.

Указане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 29.09.2015 у справі №802/37191.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять

Отже, враховуючи вищезазначене, з метою захисту прав позивача згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: право оренди земельної ділянки індексний номер 22565070 від 03.07.2015.

Згідно зі статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавської районної державної адміністрації, третя особа: Селянське фермерське господарство "Людмила" про скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: право оренди земельної ділянки №22565070 від 03.07.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна