Справа № 358/1483/16-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/1483/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Корбут В.М. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Мєзєнцева Є.І. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови неправомірної, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання протиправним порушення вимог ст.ст. 22 та 46 Конституції України, якими відповідач відповідно до п. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, зобов'язаний керуватися у своїй діяльності, а також п.п. 7 та 8 п. 4 цього Положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок державного бюджету України; зобов'язання відповідача негайно поновити його права отримувати державні пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2 групи у розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов'язати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України; допустити негайне виконання судового рішення в цілому та розглянути позов в скороченому провадженні.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду, у зв'язку з тим, що позивачем було пропущено строки звернення до адміністративного суду та не вказано підстав для поновлення такого строку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню в частині, з наступних підстав.

Підставою для залишення адміністративного позову без розгляду слугував висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду, що встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, без поважних на те причин.

07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою щодо проведення нарахування та виплати належних йому державних пенсій як інваліду-ліквідатору Чорнобильської АЕС у відповідності до Конституції України.

Однак, 13 жовтня 2016 року отримав відмову у задоволені його заяви.

Не погоджуючись з даною відмовою відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В даному випадку, пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць, а відтак позивач мав можливість дізнатись про виплату додаткової пенсії та підвищення до пенсії у меншому розмірі, аніж передбачено Законом своєчасно, а тому посилання позивача на лист пенсійного фонду, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав у жовтні 2016 року - необґрунтоване.

Слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Матеріали справи не містять доказів наявності непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як убачається з матеріалів справи, позивач вже звертався до суду з аналогічним адміністративним позовом до відповідача, і згідно постанови Богуславського районного суду Київської області від 12 травня 2011 року було вирішено: зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 недоотриману суму додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі віднесеній до категорії 1, інваліду другої групи, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та державної пенсії по інвалідності, яка повинна становити не нижче 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХII, починаючи з 04 червня 2010 року з послідуючим їх перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян.

Отже, є рішення суду, якими було зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату певних соціальних виплат позивачу, без зазначення кінцевої дати. Проте воно вичерпало свою дію зі зміною правового регулювання виплати відповідних соціальних виплат.

Тобто, саме у зв'язку із зміною правого регулювання спірних правовідносин позивачу були припинені виплати державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як особі віднесеної до категорії 1, інваліда другою групи у розмірах визначених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як убачається з прохальної частини позову, позивач не зазначає за який період просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, а лише звертає увагу, що виплата пенсії відповідно до постанови Богуславського районного суду Київської області від 12 травня 2011 року здійснювалася до вересня 2011 року.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 24 жовтня 2016 року.

З огляду на викладене та враховуючи те, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає розгляду за період з 24 травня 2016 року. Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано залишив без розгляду позовні вимоги за період з 24 травня 2016 року. Що стосується позовних вимог за період з жовтня 2011 року по 23 травня 2016 року, то суд першої інстанції обґрунтовано залишив їх без розгляду, оскільки позивачем був пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції в частині залишення позовних вимог без розгляду за період з 24 травня 2016 року необхідно скасувати та в цій частині направити до цього суду для продовження розгляду. В решті, дану ухвалу суд - залишити без змін.

Керуючись ст. 41, ч. 4 ст. 196, ст. ст. 199, 202, 204, 205, 207 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року скасувати в частині залишення позову без розгляду за період з 24 травня 2016 року та направити справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду. В решті ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала в частині направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

В іншій частині ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Мєзєнцев Є.І.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлений 22 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Коротких А. Ю.