Справа № 335/6482/16-а (2-а/335/194/2016)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2017 рокусправа № 335/6482/16-а (2-а/335/194/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016 р. по справі за позовом Громадської організації «Захист прав ветеранів - дітей війни», ОСОБА_1 до Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича, третя особа Запорізька міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови

в с т а н о в и В:

06.06.2016 р. Громадська організація «Захист прав ветеранів - дітей війни», ОСОБА_1 звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича, третя особа Запорізька міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови, де посилаючись на те, що після прийняття Запорізькою міською радою рішень про перейменування вулиць м. Запоріжжя, 20.02.2016 р. Запорізьким міським головою прийнято розпорядження № 83р «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» щодо перейменування топонімів міського підпорядкування та демонтажу об'єктів монументального мистецтва м. Запоріжжя перейменував топоніми міського підпорядкування, що на думку міського голови, підпадали під дію зазначеного Закону. Оскільки вважають, що міський голова прийняттям даного розпорядження проявив неповагу до гідності та честі дітей війни, пам'яті учасників Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни 1939 - 1945 років, порушив конституційні права позивачів, а тому просять суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Запорізького міського голови № 83р «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016 р. позов Громадської організації «Захист прав ветеранів - дітей війни», ОСОБА_1 до Запорізького міського голови Буряка Володимира Вікторовича, третя особа Запорізька міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просив Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, де задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представники позивачів просили суд задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача та третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини по справі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» передбачено, що « 6. …органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку здійснити демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

У разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" , пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

З матеріалів справи вбачається, що для виконання вимог вищезазначеного Закону, за розпорядженнями міського голови № 180р від 02.07.2015 р. було створено робочу групу по підготовці заходів, пов'язаних з виконанням даного Закону, а після складання переліку об'єктів міського підпорядкування, що підлягали перейменуванню та об'єктів монументального мистецтва, що підлягали демонтажу, а також громадських обговорень та інформування населення № 456р від 24.12.2015 р. була створена експертна група для обговорення та надання пропозицій щодо перейменування районів, вулиць, площ та інших об'єктів топоніміки м. Запоріжжя.

Також встановлено, що в наданий шестимісячний термін Запорізька міська рада із - за великого обсягу, не встигла прийняти рішення для виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», в зв'язку з чим, вже після спливу шестимісячного терміну, відповідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 19.02.2016 р. було прийнято рішення № 73 «Про перейменування вулиці Сталінграду в місті Запоріжжя на вулицю Шкільну».

Крім того, встановлено, що оскільки на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», Запорізька міська рада не встигла в шестимісячний термін прийняти відповідне рішення, міський голова, виконуючи вимоги вищезазначеного Закону правомірно, в межах наданих йому повноважень, прийняв Розпорядження № 83-р від 20.02.2016 р. «Про виконання Закону України від 09.04.2015 р. № 317-У111 «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки щодо перейменування топонімів міського підпорядкування та демонтажу об'єктів монументального мистецтва міста Запоріжжя» щодо перейменування топонімів міського підпорядкування, що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» згідно з додатком №1 та демонтажу об'єктів монументального мистецтва, що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» у строки, визначені відповідними рішеннями Запорізької міської ради, згідно з додатком №2. і вирішено, що дане розпорядження діє одночасно з рішеннями Запорізької міської ради від 19.02.2016 р.

Також суд встановив, що відповідно Статуту громадської організації «Захист прав ветеранів - дітей війни» «Основною метою діяльності Організації є захист конституційних, економічних, соціально - політичних та інших інтересів своїх членів. Основними напрямами діяльності Організаціє є: здійснення контролю та консультацій щодо реалізації пільг та привілеїв, встановлених законами України «Про соціальний захист дітей війни», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове пенсійне страхуванняґ» «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захситут», «Про громадські об'єднання»; зміцнення зв'язків з ветеранськими організаціями України; пропаганда традицій доблесної праці та патріотизму; виховання у членів Організації інтернаціоналізму та почуття національної гідності і соціальної справедливості; сприяння у наданні членам Організації соціальної, правової, матеріальної допомоги, згідно чинного законодавства України;організація дозвілля членам Організації, урочисте проведення знаменних дат.

Враховуючи вищевикладене позивачі в судовому засіданні не надали доказів, які, саме, їх права було порушено оскаржуваним рішенням.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має, лише, та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає, лише, порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе, лише, за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

З огляду на вищевикладене, у справі, за якою розглядається дана апеляційна скарга, насамперед підлягає встановленню факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивачів з боку відповідача (внаслідок прийняття оскаржуваних рішень).

Враховуючи, що позивачами не надано суду доказів та з матеріалів справи не вбачається, що розпорядженням відповідача порушені їх права, свободи чи інтереси в публічно-правових відносинах, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205,206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий