Справа № 295/15863/16-а
Суддя: Семенцова Л. М.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі судді Семенцової Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить: 1) визнати протиправним з боку УПФУ по відношенню до нього вимог статей 22 та 46 Конституції України, якими відповідно до п. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (зареєстровано в Міністерстві юстиції україни 15.01.2015 року за № 41/26486) зобов'язаний керуватися у своїй діяльності, а також підпунктів 7 та 8 пункту 4 цього положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок державного бюджету Українипорушення Конституції України; 2) зобов'язати УПФУ негайно поновити його конституційні права, визначені статтями 22 та 46 Конституції України, отримувати державні пенсії як ліквідатору ЧАЕС в розмірі не меншому ніж 8,75 мінімальних пенсій за віком з розрахунку 70 % втрати професійної працездатності, для чого зобов'язати відповідача негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України; 3) допустити негайне виконання рішення суду.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач подав до суду суду заперечення проти позову.

Суд за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого у 07.04.1998 році Житомирською облдержадміністрацією, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності в розмірі фактичних збитків, призначену відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стаття 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає що, особам, віднесеним до категорій 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Європейським судом з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі Ейрі проти Ірландії констатовано, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні суду у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12.10.2004 року.

У справі Великода проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. У даному Рішенні Суду зазначено, що суд також не може дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції.

Отже, Кабінетом Міністрів України в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Законів про Державний бюджет України на відповідний рік та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видано нормативно-правові акти, якими визначено розміри і порядок виплат, про перерахунок яких просить позивач, та які підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин виходячи з принципу законності, на що вказано в рішеннях Конституційного Суду України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян» які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діє з 01.01.2012 року по даний час, було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зміни до цього Порядку внесені згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 25.03.2014 року.

Згідно Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується особам, що належать до 1 категорії у розмірі 379,60 гривень.

Відповідно до заперечень на позов та листа відповідача від 18.11.2016 року № 427/В-8 вбачається, що позивач отримує пенсію, обчислену із заробітної плати, отриманої в зоні відчуження з 11.09.1987 року по 16.09.1987 року, а також додаткову пенсію як особі, віднесеній до 1 категорії, у розмірі 379,60 гривень.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, оскільки дані вимоги не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а отже є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.19, 95, 113, 150 Конституції України, рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 25.03.2014 року), ст. ст. 8, 9, 11, 17, 71, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Семенцова