Справа № 263/16660/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Папаценко П.І.
Суддя-доповідач - Ястребова Любов Вікторівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року справа №263/16660/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А.,Компанієць І.Д., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 січня 2017 року у справі № 263/16660/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2016 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції (надалі - відповідач, Управління) про скасування постанови від 07 грудня 2016 року серії АР № 334394 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 1).

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 334394 від 07.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення скасовано.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито, звільнено останнього від адміністративної відповідальності та обмежено усним зауваженням.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 12)

Відповідач із таким судом рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення на користь апелянта

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково зазначено ч. 1 ст. 121 КУпАП замість ч. 6 ст. 121 КУпАП, згідно якої настає відповідальність за керування транспортним засобом, номерний знак якого був неосвітлений в темні пору доби, про що вказано і у спірній постанові і на відео чітко вбачається при оголошенні позивачу постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектор посилається саме на ч. 6 ст. 121 КУпАП. Апелянт також вважає неправомірним висновок суду першої інстанції про звільнення позивача від відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, якою передбачено, що при малозначності вчинено адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки, на й ого думку, до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справ про адміністративне правопорушення (а.с. 14-18).

Апелянт у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив розглядати справи за його відсутності.

Позивач у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, засобами електронного зв'язку надіслав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції просив залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги встановила наступне.

Спірним питанням даної справи є правомірність винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 334394 від 07.12.2016 року відносно ОСОБА_2, притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та, як наслідок, накладення штрафу у розмірі 170 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі Лекловим М.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 334394.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_4, 07 грудня 2016 року о 19:58 год. в Центральному районі м. Маріуполя, по вул. Митрополицька, біля буд. № 123 керував транспортним засобом, знак якого неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с 33).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про можливість закриття провадження у справі у зв'язку з малозначністю правопорушення та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності і обмеження усним зауваженням, оскільки, на думку суду першої інстанції, позивач не створив перешкоди іншим учасникам руху і пішоходам.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи джержавної влади та органи місцевого самоврядування повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як зазначалось вище, 07.12.2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі, рядовим Лекловим М.М., відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладено штраф у розмірі 170,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що п.п. «в» пункту 2.9 розділу 2 «Обов'язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху встановлено, що Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Слід також зазначити, що ч. 6 ст. 121 КУпАП встановлено, що, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З копії відеозапису фіксування адміністративного правопорушення дійсно вбачається, що номерний знак належним чином не був освітлений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не навів та не надав доказів відсутності в своїх діях порушення правил дорожнього руху.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки і у спірній постанові від 07.12.2016 року і на відео чітко вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме відповідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, а не відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, як помилково зазначено судом першої інстанції.

Крім того, висновок суду першої інстанції про звільнення позивача від адміністративної відповідальності з посиланням на статтю 22 КУпАП колегія суддів також вважає помилковим з огляду на наступне.

Так, статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчинено адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, слід зазначити, що до компетенції суду не належить розгляд питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів також зазначає, що та обставина, що інспектором патрульної поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення без складання адміністративного протоколу, як зазначає позивач у позовній взагалі не мало місце були, оскільки ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Враховуюче вищезазначене, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 334394, якою на позивача накладено штраф у розмірі 170,00 грн. є правомірною та такою, що ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла до висновку, що в даному випадку, відповідач (апелянт), який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував. Натомість позивач, всупереч наведеним приписам, не довів протиправність винесеної відповідачем постанови.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2, що, в свою чергу, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 січня 2017 року у справі № 263/16660/16-а - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.А. Блохін

І. Д. Компанієць