Справа № 607/5553/16-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2017 Справа №607/5553/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання виплатити соціальну допомогу як інваліду та соціальну допомогу як представнику малозабезпеченої сім'ї, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у якій просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам за період з 10.06.2014 року по 19.12.2015 року та державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім»ї за період з липня 2014 року по 19.12.2015 року та зобов»язати Управління соціальної політики Тернопільської міської ради нарахувати та виплатити їй зазначені види соціальної допомоги за вказані періоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.06.2014 року відповідно до висновку МСЕК її було визнано інвалідом першої групи підгрупи «А» загального захворювання, після чого вона звернулась до відповідача з проханням надати їй державну соціальну допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам та державну соціальну допомогу як представнику малозабезпеченої сім'ї, однак їй усно відмовили в прийомі документів, зіславшись на відсутність у неї довідки про доходи чоловіка. Вважає вказану відмову неправомірною, оскільки при зверненні до відповідача в липні 2014 року нею було пред»явлено повний пакет документів у відповідності із вимогами Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 року № 261 та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 pоку №250. Зокрема нею була подана декларація про доходи та майно, в якій було зазначено, що її чоловік доходів не отримує. Вимога щодо подання окремих довідок про доходи кожного члена сім'ї чинним законодавством, зокрема Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженою спільним Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України та Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України не передбачена. Також зазначила, що відповідач повинен був прийняти у неї документи для призначення допомоги, та в разі наявності сумнівів у достовірності поданої інформації у відповідності до п.27 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям направити відповідні запити до територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з метою уточнення поданих відомостей. У вересні 2015 року вона отримала довідку в якій зазначено про нульовий дохід її чоловіка за 2014 рік, з якою звернулася до відповідача із проханням призначити їй соціальні допомоги за період з липня 2014 року, однак їй знову відмовили, а вказані допомоги були призначені їй починаючи з 19.12.2015 року згідно заяви від 24.12.2015 року. Оскільки за вказаними видами державної соціальної допомоги вона звернулася в липні 2014 року, то державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію та інвалідам повинна була виплачуватись їй з 10.06.2014 року (тобто з моменту встановлення інвалідності), а державна соціальна допомога як представнику малозабезпеченої сім'ї- з липня 2014 року (тобто з місяця звернення) у відповідності до положень ч.І ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» та ч.5 ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям». Однак з вини Управління соціальної політики Тернопільської міської ради зазначені види соціальної допомоги їй не були призначені, чим порушено її конституційне право на соціальний захист. Із врахуванням викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Управління соціальної політики Тернопільської міської ради проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, оскільки позивач в липні 2014 року в установленому порядку із офіційною заявою про призначення їй державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї та державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради не зверталась.

Представник Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у судовому засіданні відносно позову заперечила та просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом першої групи підгрупа «А» загального захворювання і за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0505621 від 10.07.2015 року.

01.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення їй усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 434865 за призначенням їй державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї та державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам.

21.10.2015 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради направлено позивачу повідомлення №2855 про відмову в призначені державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї та державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам з посиланням на те, що в поданій декларації про доходи та майно відсутня інформація про доходи чоловіка заявниці.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» № 1727-IV від 18.05.2004 року державна соціальна допомога згідно із цим Законом призначається особі, яка: 1) досягла віку, встановленого статтею 1 цього Закону та не має права на пенсію відповідно до чинного законодавства або визнана інвалідом в установленому порядку; 2)не одержує пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я на виробництві, передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"; 3)є малозабезпеченою особою (крім інвалідів, зазначених у пункті 4 цієї частини); 4) є інвалідом І групи, середньомісячний сукупний дохід якого не перевищує 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» № 1768-III від 01.06.2000 року передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, а також державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям регулюються відповідно Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №261 від 02.04.2005 року № 261 та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 pоку.

У відповідності до п.9 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд соціальна допомога призначається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення).

Для призначення соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державна соціальна допомога на догляд подаються такі документи: -заява за формою, затвердженою наказом Мінпраці, при пред'явленні паспорта, трудової книжки та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера Єдиного державного реєстру фізичних осіб; - декларація про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї) за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням допомоги, за формою, затвердженою наказом Мінпраці від 22 липня 2003 р.№ 204; -копія рішення про встановлення опіки (у разі визнання особи недієздатною); -копія посвідчення біженця або тимчасової посвідки на постійне проживання; -довідка про склад сім'ї, видана уповноваженим органом за місцем постійного проживання, у тому числі органом місцевого самоврядування- п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд .

Частинами 1,2 ст.5 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам" визначено, що державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державна соціальна допомога на догляд призначаються з дня звернення за допомогою. Якщо звернення за допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення віку, встановленого статтею 1 цього Закону або встановлення інвалідності, допомога призначається з дня досягнення віку, встановленого статтею 1 цього Закону або визнання осіб інвалідами органами медико-соціальної експертизи.

Аналогічні положення викладено у до п. 11 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд у якому зазначено, що днем звернення за призначенням соціальної допомоги вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.

У разі коли до заяви про призначення соціальної допомоги додано не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи необхідно додати. У разі подання решти документів не пізніше трьох місяців з дня і відправлення повідомлення про необхідність їх подання днем звернення вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення соціальної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім 'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

До заяви про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям додаються: - документ, що посвідчує особу; -довідка про склад сім'ї. До складу сім'ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені та діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також: діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства І та II груп або інвалідами І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одиноким інвалідом І групи і здійснює догляд за ним; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім'ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IVрівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні; -декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім'ї аліменти); - довідка про наявність та розмір земельної частки (паю)- ч.3 ст.4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", абз.1 п.6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Згідно ч.6 ст.4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Відповідно п.8 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у разі коли до заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім»ям не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім'ї, які документи повинні бути подані додатково. Орган соціального захисту населення видає уповноваженому представнику сім'ї повідомлення про прийняття заяви та документів із зазначенням дати прийняття.

У відповідності до ч.1 ст.6 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" та п.20 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між; прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж: 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї- ч.1 ст.5 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", абз.1 п.14 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 01.10.2015 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 434865 для призначення їй державної соціальної допомоги особі, яка немає права на пенсію, та є інвалідом та державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї. У вказаній заяві позивач зазначила, що просить винести рішення про відмову у призначенні державної допомоги як інваліду та представнику малозабезпеченої сім»ї, не дотримуючись встановленого терміну донесення довідок.

До заяви про надання державної допомоги позивачем було долучено декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій остання зазначила, що відомості про доходи її чоловіка ОСОБА_5 відсутні.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.11.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

24.12.2015 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення їй усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг.

Рішеннями Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення компенсації від 04.01.2016 року та про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім»ї від 04.01.2016 року позивачу на підставі поданої заяви від 24.12.2015 року призначено державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам на період з 24.12.2015 р. по 30.06.2017 р. у розмірі 1 074,00 грн. та державна соціальна допомога як представнику малозабезпеченої сім»ї на період з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року у розмірі 805,50 грн. щомісячно.

Свідок ОСОБА_4-мати позивача у судовому засіданні підтвердила, що її донька в липні 2014 року звернулась до відповідача для призначення їй державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, а також державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї, однак їй було в усній формі відмовлено, через відсутність інформації про доходи чоловіка, яку вони отримали з консульської установи Республіки Греція лише наприкінці 2015 року.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідженими судом доказами повністю підтверджується той факт, що позивач в липні 2014 року в установленому порядку із офіційною заявою про призначення їй державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, а також державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї до відповідача не зверталась, а відповідні заяви були подані нею в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради лише 01.10.2015 року( із приміткою про винесення рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги, не дотримуючись встановленого терміну донесення довідок) та повторно 24.12.2015 року, яка була належним чином розглянута, а відтак у відповідача були відсутні відповідні правові підстави для призначення та виплати позивачу державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам за період з 10.06.2014 року по 19.12.2015 року та державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї за період з липня 2014 року по 19.12.2015 року.

За таких обставин, аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, підстави для визнання неправомірними дій Управління соціальної політики Тернопільської міської ради щодо відмови позивачу у призначенні державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам за період з 10.06.2014 року по 19.12.2015 року та державної соціальної допомоги як представнику малозабезпеченої сім'ї за період з липня 2014 року по 19.12.2015 року та зобов»язання відповідача здійснити нарахування та виплату зазначених видів державної соціальної допомоги за вказані періоди відсутні, оскільки позивач у вказаний період часу за призначенням зазначених видів соціальної допомоги до відповідача не зверталась, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.19,46 Конституції України, ст.ст.6-11, 41, 71, 94, 104, 158-163, 167, 186 КАС України, Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» № 1727-IV від 18.05.2004 року, Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» № 1768-III від 01.06.2000 року, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженим Постановою КМ України №261 від 02.04.2005 року № 261, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою КМ України № 250 від 24.02.2003 pоку, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання виплатити соціальну допомогу як інваліду та соціальну допомогу як представнику малозабезпеченої сім'ї - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич