Справа № 802/85/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 лютого 2017 р. Справа № 802/85/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) із позовом до Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Калинівська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що Калинівською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №20219-0000 від 05.07.2016, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичної особи" в розмірі 19827,30 грн. На переконання ОСОБА_1, вказане рішення податкового органу є протиправним та підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позову з підстав, наведених у письмових запереченнях. Зазначила, що, відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А тому, на думку представника відповідача, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

03.03.2012 між громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 (далі - орендар) та Хмільницькою міською радою (далі - орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки площею 1000, 0 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Котляревського, 8 у м. Хмільнику (далі - Договір).

Договір зареєстрований відділом Держкомзему у м. Хмільнику 14.10.2012 за №00144.

Згідно з пунктом 11 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі до 1 вересня та складає 115 грн. 74 коп. на рік, що становить 0,09 % від нормативної грошової оцінки землі та підлягає щорічній індексації відповідно до коефіцієнту індексації, визначеному центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Рішенням 12 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання №305 від 04.05.2016 "Про встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки надані у користування на умовах оренди громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд та для городництва у відповідності до рішення 80 сесії міської ради 6 скликання №2261 "Затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста Хмільника" вирішено:

"Внести зміни в п. 11 Договору оренди землі в частині визначення розміру орендної плати ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1), громадянці Російської Федерації, зареєстрованої у АДРЕСА_1, площею 1000, 0 кв. м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1

Встановити орендну плату у розмірі 19827,30 грн. (660910,00 *3%) щорічно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до коефіцієнту індексації відповідно до коефіцієнту індексації, розрахованого центральним органом виконавчої влади з питань земельних відносин".

05.07.2016 Калинівською об'єднаної державною податковою інспекцією прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" у розмірі 19827,30 грн.

Згідно з квитанцією №116 від 25.07.2016 позивачем внесено плату у розмірі 115,74 грн. відповідно до умов Договору від 02.03.2012.

02.09.2016 відповідачем прийнято податкову вимогу №28486-02, згідно з якою за ОСОБА_1 станом на 01.09.2016 рахується податковий борг в сумі 19595, 82 грн.

На переконання позивача, податкове повідомлення-рішення 2016 Калинівською ОДПІ №20219-0000 від 05.07.2016 є протиправним та підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - ПК України), плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПК України), а платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 ПКУ).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 ПК України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України).

Як встановлено судом, 03.03.2012 між Хмільницькою міською радою (далі - орендодавець) та між громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 (далі - орендар) укладений договір оренди земельної ділянки площею 1000, 0 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Котляревського, 8 у м. Хмільнику.

Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі до 1 вересня та складає 115 грн. 74 коп. на рік, що становить 0,09 % від нормативної грошової оцінки землі та підлягає щорічній індексації відповідно до коефіцієнту індексації, визначеному центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до пункту 37 Договору зміна умова умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, орендар зобов'язаний сплачувати більший розмір орендної плати з настанням дати: - набрання чинності додатковою угодою про внесення змін до договору (в разі досягнення сторонами взаємної згоди щодо збільшення розміру орендної плати); - набрання законної сили рішенням суду про зміну договору (в разі вирішення спору щодо зміни розміру орендної плати в судовому порядку).

Судом встановлено, що підставною для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є рішення Хмільницькою міської ради №305 від 04.05.2016 "Про встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки надані у користування на умовах оренди громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд та для городництва у відповідності до рішення 80 сесії міської ради 6 скликання №2261 "Затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста Хмільника".

Так, на 12 сесії міської ради 7 скликання вирішено внести зміни до п. 11 договору оренди землі в частині визначення розміру орендної плати ОСОБА_1, встановивши орендну плату в розмірі 19827,30 грн.

Крім того, вирішено доповнити п. 13 Договору оренди землі абзацом наступного змісту: "Сторони погодили, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, введення в дію нової нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін орендної плати чи нормативної грошової оцінки землі на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін щодо розмірів орендної плати, прийнятих Хмільницькою Міською радою, розмірів щорічної орендної плати змінюється без внесення змін та доповнень до цього договору".

Разом з тим, статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи слідує та не заперечувалося сторонами, що позивачем та Хмільницькою міською радою зміни до договору оренди земельної ділянки від 03.03.2012 щодо збільшення розміру орендної плати за землю не вносились, додаткова угода також не приймалася.

Таким чином, хоча зміна розміру земельного податку згідно із Податковим кодексом України є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної палати, а відтак донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 13.06.2013 у справі №21-443а12 та постанові Вищого адміністративного суду України від 05.02. 2015 №К-23856/10.

Крім того, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що на 21 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання 31.08.2016 прийнято рішення №483 "Про внесення змін до рішення сесії Хмільницької міської ради (які стосуються громадян)", яким вирішено внести зміни в а. 1 рішення 12 сесії міської ради 7 скликання №305 від 04.05.2016, зокрема, замінивши цифри з 19827,30 грн. на 6504,42 грн.

Тобто, вказаним рішенням міською радою внесено зміни до рішення №305 від 04.05.2016, що стало підставою для нарахування ОСОБА_1 податкового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" у розмірі 19827,30 грн.

Таким чином, відповідно до рішення Хмільницької міської ради №483 від 31.08.2016 орендна плата за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 по вул. Котляревського, 8 у м. Хмільнику встановлена у розмірі 6504,42 грн.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що нарахування відповідачем податкових зобов'язань згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішення в розмірі 19827,30 грн. є безпідставними, а тому таке рішення податкового органу є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області № 20219-0000 від 05.07.2016 на суму 19827,30 грн.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області № 20219-0000 від 05.07.2016 на суму 19827,30 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович