Справа № 613/1590/16-а
Суддя: Харченко С. М.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/1590/16-а Провадження №-2-а/613/7/17

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Харченко С.М., за участю секретаря Мізяк М.О. розглянувши в письмовому провадженні в м. Богодухові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції Бабічевої Анни Михайлівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати дії інспектора 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції Бабічевої Анни Михайлівни з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №127940 від 28.08.2016 року інспектора 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції Бабічевої Анни Михайлівни про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі частини 4 статті 288 КУпАП, оскільки двоє з членів її сім`ї є інвалідами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 рухалась на автомобілі Daewoo Lanos (номерний знак НОМЕР_1 ) вулицею Лесі Сердюка (м.Харків). Під час руху нею було здійснено проїзд одного зі світлофорів на зелений миготливий сигнал світлофора, що відповідно до пункту «в» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, дозволяю рух. Патрульний автомобіль, що рухався на кілька транспортних засобів позаду (близько 30-50 метрів позаду) подав звуковий сигнал зупинитися. На зазначену вимогу представників патрульної поліції вона зупинилася. До неї підійшов представник патрульної поліції Думбадзе Р.Д. і одразу сказав, що її було зупинено за порушення правил дорожнього руху, потім попросив документи. При цьому він сам не представився та свої документи на її вимогу не пред`явив. ОСОБА_1 передала йому документи, представник патрульної поліції Думбадзе пішов у патрульний автомобіль з її документами не повідомивши їй з якою метою. Потім він повернувся до неї і запропонував підписати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. При цьому їй погрожували, що у випадку відмови від підпису постанови, розмір штрафу буде збільшено вдвічі. В той же час, на її прохання показати будь-які підтвердження її «правопорушення» Думбадзе заявив, що є відео, але покажуть його лише після підписання постанови. Не погоджуючись з накладенням адміністративного стягнення вона відмовилася підписувати зазначену постанову. Коли вона не погодилася підписати вищезазначену постанову Думбадзе разом з колегами, які не представилися, почали шукати свідків, які могли б підтвердити факт відмови від підпису постанови. При цьому працівники патрульної поліції відмовилися повертати їй документи, сказавши, що «вона буде стояти на місці до тих пір, доки вони не знайдуть того, хто засвідче відмову підпису постанови». В автомобілі з позивачем їхав чоловік, який є інвалідом II групи зі статусом інваліда війни, та син, який є дитиною інвалідом, про що були поінформовані представники патрульної поліції. Вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2016 року серії ДР №127940 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву згідно змісту якої просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Просила ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів, не заперечувала проти розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач інспектор 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенант поліції Бабічева А.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заперечення згідно змісту яких з вказаним позовом не згодна, вважає його безпідставним, зазначила, що нею було виявлено порушення водієм автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , п.8.7.3 (Е) ПДР України, а саме здійснення проїзду на заборонений червоний сигнал світлофора, просила відмовити в задоволенні позову.
Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого:
Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №127940 від 28 серпня 2016 року, постановленої інспектором 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенантом поліції Бабічевою А.М., 28.08.2016 року о 10 год. 25 хв. в м.Харкові на вул. Ак.Павлова,130 ОСОБА_1 керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 проїхала на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3(е) ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Таких даних постанова не містить
Крім того слід зазначити,що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також підлягає врахуванню те, що сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обгрунтованості оскаржуваної постанови суду надано не було. Тим самим відповідач під час судового розгляду справи не довів правомірність свого рішення, тому оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є неправомірною.
Виходячи із вищезазначених норм КУпАП, інспектор 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенант поліції Бабічева А.М. повина була з`ясувати і розглянути в сукупності всі докази у справі. Якщо ж вона під час розгляду справи була би не згодна з поясненнями, вона повина надати їм відповідну оцінку або спростувати, керуючись ст.ст.245, 252 КУпАП, оскільки закон, встановлюючи межі відповідальності, наділяє його функціями суб`єкта влади, що фактично здійснює правосуддя.
Позивач не визнає свою вину в інкримінованому правопорушенні.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Твердження позивача не спростовані відповідачем.
Зазначені правові норми покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Також слід зазначити,що відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
За приписами ч.ч.1,2 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно ч.4 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також, за приписами ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Частиною першою ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.
Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення ОСОБА_1 , надано їй можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено права та обов`язки, враховано особу порушника. Також відповідачем не доведено наявність справи про адміністративне правопорушення, яку відповідно до оскаржуваної постанови було розглянуто відповідачем.
Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст.278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.
Конституційний Суд України вирішив, що положення ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст.33,245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
За приписами ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.
Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та у відповідності до змісту положень п.1 ч.2 ст.162 КАС України визнання дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на вказані вище порушення вимог законодавства при її винесенні.
Строк на звернення зі скаргою суд не вважає пропущеним, оскільки оскаржувану постанову позивач отримала, лише 24.11.2016 року та 28.11.2016 року звернулася до суду. Жодних відомостей про отримання позивачем постанови раніше вказаної вище дати, наявні матеріали не містять.
На підставі викладеного, керуючись ст.122 ч.2 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 17, 18, 19, 104, 105, 106, 122 ч.4, 160 ч.3, 167 КАС України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати дії інспектора 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції Бабічевої А.М. щодо притягнення ОСОБА_1 28.08.2016 року до адміністративної відповідальності протиправними.
Скасувати постанову інспектора 9 роти 3 батальону УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції Бабічевої Анни Михайлівни серії ДР №127940 від 28 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Суддя