Справа № 175/4190/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4190/16-а
Провадження № 2-а/175/88/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Реброва С.О.

при секретарі Пренко А.В.,

за участю представника відповідача - Пилипчука Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом і просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо неврахування їй ОСОБА_2 при розрахунку розміру пенсії «Інших виплат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, просить зобов'язати УПФ України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, здійснити з 11 жовтня 2016 року розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі 80% на час призначення пенсії посадової особи в ОМС, з урахуванням у складі заробітної плати «інших виплат», до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди та індексації заробітної плати, заявленою довідкою Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради за 24 календарні місяці №21 від 11.10.2016 року.

Позивачка свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав письмові заперечення у яких вважає позов не обґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволення, тому просив відмовити позивачу у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмі заперечення відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що 07.09.2009 року ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності (3 група загального захворювання - безстроково) згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення».

В серпні 2011 року було переведено на пенсію за віком на загальних підставах по ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а з 30.01.2014 року була призначена пенсія за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» в розмірі 80% середнього заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи, для розрахунку пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» були надані довідки за №8-10 від 30.01.2014 року про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати (надбавка та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), видані Новомиколаївською сільською радою за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року без урахування «Інших виплат», до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, грошова допомога та суми індексації заробітної плати, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

На теперішній час у жовтні 2016 Виконавчим комітетом Сурсько-Литовською сільською радою була надана довідка про заробітну плату за №21 від 11.10.2016 року про складові заробітної плати (за останні 24 місяці підряд перед зверненням за пенсією за нормами Закону України «Про державну службу») за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року із зазначенням сум матеріальної допомоги, грошової винагороди, та індексації.

Як встановлено судом, 11.10.2016 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з заявою здійснити перерахунок пенсії згідно уточненої довідки Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради за формою №5-1 №21 від 11.10.2016 року за 24 календарні місяці з урахуванням у складі заробітної плати «Інших виплат», до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, грошової винагороди, та суми індексації заробітної плати, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загально обов'язкове пенсійне страхування.

Так, відповідним листом №3996/02/22 від 13.10.2016 року пенсійний фонд відмовив позивачці у перерахунку пенсії державного службовця з посилання на те, що матеріальна допомога, грошова винагорода та індексація заробітної плати не входять до структури заробітної плати у розумінні ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу, а сам факт утримання із цих сум збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії відповідно до закону України «Про державну службу».

Проте враховуючи вказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що неврахування відповідачем у складі заробітної плати допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, грошової винагороди, індексації заробітної плати є діями протиправними і такими, що порушують право позивачки на більший розмір пенсії.

Так, відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втратити годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Підставою звернення ОСОБА_2 до суду є захист прав на належне пенсійне забезпечення у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу Пенсійного Фонду України, що викликані діями такого органу при здійсненні владних управлінських функцій при здійсненні перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 2 закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входять основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи, винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно із ч.6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, оплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

У відповідності до ст. 35 ЗУ «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Постановою КМУ від 03.05.1994 року №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» встановлено, що керівникам надано право в межах встановленого фонду праці надавати працівникам матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошову винагороду, та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення,грошова винагорода є фондом заробітної плати, та матеріальна допомога, яка виплачується відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу» і з якої нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до ст. 37, 371 вищезазначеного закону.

Крім того, до компенсації відповідача не відноситься вчинення дій самостійного визначення структури заробітної плати та зменшувати її для розрахунку та призначення пенсії, тому такі дії відповідача також є неправомірними.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, 22.05.2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх прасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, згідно з яким «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не попускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність пред'явлених позовних вимог, тому задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно до ч.1, п.1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

При подачі адміністративного позову до суду ОСОБА_2 сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 551,20 грн., а тому зазначені витрати підлягають стягненню на користь позивача по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу», ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 8, 9, 159, 161, 162, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визначити протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо неврахування ОСОБА_2 при розрахунку розміру пенсії «Інших виплат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, здійснити з 11.10.2016 року розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) у розмірі 80% на час призначення пенсії посадової особи в ОМС, з урахуванням у складі заробітної плати «інших виплат», до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди та індексації заробітної плати, заявленою довідкою Виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради за 24 календарні місяці №21 від 11.10.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Ребров