Справа № П/811/1802/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року справа № П/811/1802/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення №175656-13 від 30.06.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, у якому просить суд, визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення - рішення №175656-13 від 30.06.2016 року, яким нараховано грошове зобов'язання у розмірі 25 000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем при прийнятті податкового повідомлення-рішення не враховано, що вартість автомобіля позивача на момент встановлення даного виду податку не складає 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) періоду, тому податкове повідомлення-рішення №175656-13 від 30.06.2016 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Представником відповідача подано до суду заперечення в яких зазначає, що транспортний засіб позивача є об'єктом оподаткування та його середньоринкова вартість перевищує 750 розмірів мінімальних заробітних плат, а отже, податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню (а.с.22-23).

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду занесеної до журналу судового засідання від 15.02.2017 року подальший розгляд адміністративної справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Lexus RX 350, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, об'єм двигуна 3456 куб.см. (а.с.11).

30 червня 2016 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №175656-13, яким визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25 000 грн. (а.с.12).

Позивач не погодившись з прийняттям такого рішення звернувся до суду за його оскарженням.

Виходячи з викладеного суд зазначає, що з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII від 24.12.2015 року.

Згідно вказаного нормативно-правового акту в статтю 267 Податкового кодексу України внесено зміни щодо об'єкту транспортного податку.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі.

Згідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту267.2 цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від18.02.2016 «Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів» затверджено методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, якою п.2 передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403, яким передбачено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1, Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Відповідно до п.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідач в обґрунтування правомірності нарахування позивачу транспортного податку не надав суду відповідних доказів, а саме розрахунок вартості транспортного засобу.

Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок вартості автомобіля, який станом на 13.12.2016 року складає 924 950,49 грн. (а.с.13).

У свої запереченнях представник відповідача зазначає, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, контролюючий орган з місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення - рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до контролюючого органу із заявою про проведення звірки нарахувань транспортного податку в якій вказала, що середньо ринкова вартість її транспортного засобу становить 924 950,49 грн. (а.с.34).

На свою заяву ОСОБА_1 отримала лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №3252-09/41919-09 від 27.12.2016 року в якому зазначено, що інформацію про автомобіль про який йдеться у зверненні можна отримати на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку (а.с.36).

Згідно інформації взятої з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку середньоринкова вартість автомобіля, що належить ОСОБА_1 станом на 14.02.2017 року навіть з пробігом в 1 кілометр становить 871 036,60 грн. (а.с.37).

Жодних доказів на підтвердження того, що транспортний засіб Lexus RX 350, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, об'єм двигуна 3456 куб.см., має середньоринкову вартість понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року відповідач суду не надано.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення №175656-13 від 30.06.2016 року.

Таким чином, оскільки вартість транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_1, становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд також вважає за необхідне присудити на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 551,21 грн. (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області №175656-13 від 30.06.2016 року.

3.Присудити на користь ОСОБА_1 (код - НОМЕР_2, АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (код - 39484073).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук