Справа № 464/7533/16-а
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7533/16-а
пр.№ 2-а/464/50/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючого-судді Рудакова І.П., за участі секретаря судових засідань Гевко О.-В.В., позивача ОСОБА_2, представника відповідача Дитюк С.В., відповідача Козового Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_2 до відповідачів: Управління патрульної поліції у м. Львові, командира 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Ловришина Василя Богдановича, інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Басараба Андрія Миколайовича, інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Козового Романа Миколайовича про визнання постанови серії АР № 342067 від 01 жовтня 2016 року протиправною та про її скасування, про визнання постанови серії ВН № 004236 від 02 жовтня 2016 року протиправною та про її скасування, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з уточненням просить: визнати постанову серії АР №342067 від 01 жовтня 2016 року протиправною та скасувати її; визнати постанову серії ВН №004236 від 02 жовтня 2016 року протиправною та скасувати її; провадження по справах щодо адміністративних правопорушень закрити.

Дані постанови вважає незаконними та такими, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, адже не здійснював жодних порушень ПДР України, виклик працівник поліції був правомірним. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, пояснив, що Правил дорожнього руху не порушував, лінії горизонтальної розмітки 1.3. не перетинав. Позов складав адвокат і помилково висловив свою думку про ті події, він дзвонив на телефонний номер «102» з метою вирішити питання правової допомоги, оскільки на місті розгляду адміністративної справи працівники поліції відмовляли йому в цьому.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечили проти позову повністю, зазначивши, що докази перетину позивачем лінії горизонтальної розмітки 1.3. 1 жовтня 2016 року на вулиці Сихівська,15 м.Львова приблизно 23год.30хв. в них дійсно відсутні. Але вони вважають, що факт такого перетину підтверджується позовом самого ОСОБА_2, в якому він визнав порушення ПДР. Телефонний дзвінок номер «102», здійснений позивачем з повідомленням про необхідність надання йому правової допомоги при розгляді адміністративної справи на місті, вважають завідомо неправдивим викликом поліції. Просили у задоволенні уточненого позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи оглянувши відеоматеріали події та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного, з огляду на таке.

1 жовтня 2016 року на вулиці Сихівська,15 м.Львова приблизно 23год.30хв. позивач, який керував автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1., був зупинений інспекторами патрульної поліції УПП м.Львова.

Зупинку автомобіля інспектори патрульної поліції УПП м.Львова пояснили тим, що вони убачили в діях позивача порушення ПДР України в виді перетину лінії горизонтальної розмітки 1.3..

В інспекторів патрульної поліції на місті зупинки також виникла підозра, що позивач знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Під час розгляду справи, складання протоколу, відбору пояснень та ін. позивач неодноразово просив патрульних надати йому можливість скористатися правовою допомогою, але в задоволенні цього клопотання поліцейські йому відмовили, посилаючись на затягування розгляду справи.

Розгляд адміністративної справи продовжувався.

Позивач подзвонив на телефонний номер «102» з повідомленням про необхідність надання йому правової допомоги при розгляді адміністративної справи на місті.

Але, 1 жовтня 2016 року інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у м.Львові ДПП Бесараб А.М. було винесено постанову серії АР №342067, якою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 225пи грн. за перетин ним лінії горизонтальної розмітки 1.3, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, під час розгляду цієї адміністративної справи приїхали інші інспектори патрульної поліції УПП м.Львова для з'ясування обставин щодо повідомлення позивачем на телефонний номер «102» про необхідність надання йому правової допомоги при розгляді адміністративної справи.

Дослідивши обставини повідомлення позивачем на телефонний номер «102» про необхідність надання йому правової допомоги було 2 жовтня 2016 року інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП у м.Львові ДПП Козовим Р.М. винесено постанову серії ВН №004236, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. З постанови вбачається, що ОСОБА_2 2 жовтня 2016 року близько 01 год. 05 хв. здійснив завідомо неправдивий виклик працівників патрульної поліції.

Позивач оскаржив зазначені постанови до суду.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 71 КАС України, якою саме на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ст.183 КУпАП, за наслідками яких складено відповідно постанову серії АР №342067 від1 жовтня 2016 року та постанову серії ПСЗ № 053026 від 2 жовтня 2016 року, суду не представлено.

Вирішуючи питання про доказовість вини позивача, кваліфікацію його дій суд знаходить, що належні докази, в розумінні ст.251 КУАП, які б містили дані щодо перетину ним 1 жовтня 2016 року о 23год.30хв. на вулиці Сихівська,15 м.Львова лінії горизонтальної розмітки 1.3.,- відсутні, відповідачами у судовому засіданні заперечення ОСОБА_2 з цього приводу не спростовано. Інших доказів вчинення позивачем правопорушення за зазначених обставин відповідачами суду не надано.

Відмову ОСОБА_2 від позиції захисту, визначену у позові, суд вважає його правом і не може рахувати його суперечливі пояснення як беззаперечний доказ вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Факти того, що позивач при розгляді зазначених адміністративних справ постійно клопотав про надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката, що він дзвонив на телефонний номер «102», повідомляючи про необхідність надання йому можливості скористатися правовою допомогою при розгляді адміністративної справи, в дійсності мали місце, підтверджуються доказами по справі. Ці обставини визнаються сторонами. Але, на думку суд, кваліфікація вказаних дій позивача за ст.183 КУпАП, яка дана інспектором поліції в постанові серії ВН №004236, є невірною, оскільки правомірне клопотання ОСОБА_2 про надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката не може рахуватися як завідомо неправдивий виклик працівників патрульної поліції, оскільки відсутні такі ознаки об'єктивної сторони як завідома недостовірність інформації та , власно, відсутній і сам «виклик» працівників патрульної поліції.

Вказане свідчить про відсутність умислу ОСОБА_2 на вчинення вказаних правопорушень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях позивача не вбачається складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ст..183 КУпАП.

Враховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню, оскаржувані постанови про накладення адміністративних стягнень слід скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ст..183 КУпАП.

Що стосується вимоги про визнання дій інспекторів УПП неправомірними, такі до задоволення не підлягають, оскільки жодними доказами у судовому засіданні не доведені.

Керуючись п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», ч.1 п.1 ст.247, ст. ст. 9, 122, 251, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 11, 69, 71, 86, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

уточнений позов задоволити частково.

Постанову інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Басараба Андрія Миколайовича серії АР № 342067 від 01 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122 ч.1 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ст.122 ч.1 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанову інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Козового Романа Миколайовича серії ВН № 004236 від 02 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.183 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст.186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст.254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий: І. П. Рудаков