Справа № 643/14753/16-а
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/59/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Майстренко О.М., за участі секретаря -Шабатько Л.М . розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 2 УПП в м. Харкові лейтенанта поліції Леонтенко Володимира Сергійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив , що 17.11.2016 року на підставі адміністративного протоколу інспектором роти 2 УПП в м. Харків лейтенантом поліції Леонтенко В.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 576173, згідно якого до ОСОБА_1 застасовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 гривень 00 копійок .Постановою серії АР № 576173 від 17.11.2016 року визначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортнім засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 « Поворот праворуч» нібито здійснив рух ліворуч чим, порушив п.8.4 Правил Дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

Позивач вважав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки не порушував п 8.4 ПДР України не здійснював ріх наліво.Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 576173 від 17.11.2016 року щодо накладення на ОСОБА_1 аміністративного стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 гривен та скасувати сказану постанову

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 128 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції Українипередбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно зі ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч.ч. 1 4 ст. 258 КпАП України зазначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 276 КпАП України передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з ч. 1 тієї самої статті, з якої випливають, що захист прав та інтересів юридичних осіб, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно правових відносин.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 17 згаданого Кодексу України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заявлені відповідачі не зявились в судове засідання , ігнорували вимогу суду про необхідність надання матеріалів адміністративного провадження, письмових заперечень , доказів, доводів і спростувань позовних вимог не надали, тому суд вирішив спір на підставі доказів, що були надані позивачем.

Судом достовірно встановлено, що 17 листопада 2016 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. згідно постанови серії АР № 576173 від 17 листопада 2016 року, ухваленої інспектором ПП роти № 1 батальйону 2 УПП м.Харкова лейтенантом поліції Леонтенко В.С У постанові зазначено, що 17 листопад 2016 року близько 12год. 43 хв. позивач рухаючись по пр. Незалежності м. Харкова керуючи транспортним засобом LEXUS LX570, р.н.з. АХ6675 СІ при наявности дорожного знаку 4.2 попорот праворуч здійснив ліворуч чим порушив п. 8.4 ПДР України.

Дана постанова була ухвалена, за висновком суду, передчасно, з порушенням вимог ст.ст. 33 35, 222, 268, 276 КпАП України, та підлягає скасуванню за наступних обставин.

Так, з пояснень позивача постає, що 17 листопада 2016 року близько 12 год. 40 хв. він, керуючи вказаним транспортним засобом, рухався по пр.Незалежності м. Харкові не здійснював поворот ліворуч.Суд також враховує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були враховані всупереч вимогам ст. 280 КпАП України обставини щодо вчинення проступку, вини позивача чи підлягає позивач адміністративній відповідальності, не були встановлені обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто фактично не були перевірені вимоги які зазначаються у ст.ст. 17 22, 33 35 КпАП України.

Відповідач не подали належні і допустимі докази на спростування встановлених обставин, на підтвердження правомірності дій інспектора Леонтенко В.С.. при ухваленні стосовно позивача постанови.

За таких обставин, суд вважає, що оспорена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 576173 від 17.11.2016 року щодо накладення на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 гривен .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 576173 від 17.11.2016 року щодо накладення на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 гривен.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Майстренко О.М.