Справа № 819/1761/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1761/16

17 лютого 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В. , судді Осташа А. В. , судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Прокуратури Тернопільської області до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправною і скасування постанови та визнання протиправною бездіяльності і зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Тернопільської області (надалі позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідача ОСОБА_4 (надалі ОСОБА_4, третя особа), в якому просить:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про накладення штрафу від 27.12.2016 р. у виконавчому провадженні № 52876084.

2. Визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімову А.Н. прийняти рішення щодо заявлених прокуратурою Тернопільської області 28.11.2016 року клопотань у виконавчому провадженні №52876084.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. Вказали, що на адресу прокуратури Тернопільської області 28.11.2016 із супровідним листом надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2016 по виконанню виконавчого листа у справі № 819/3567/15/876/1837/16, виданого 12.07.2016 Львівським апеляційним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Тернопільської області з 04.12.2015. Прокуратурою області, на підставі ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", повідомлено державного виконавця про обставини, які унеможливлюють та ускладнюють виконання рішення суду, а саме невідповідність виконавчого листа резолютивній частині постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі № 876/1837/16, у п'ятому абзаці резолютивної частини якої ухвалою суду від 27.09.2016 виправлено описку. На підставі викладеного, прокуратурою Тернопільської області заявлено клопотання до державного виконавця про відстрочення виконання судового рішення та звернення із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення, однак дані клопотання, на час подання даного позову не вирішені, що свідчить про протиправну бездіяльність державного виконавця. Також звернули увагу на те, що прокуратурою Тернопільської області вищезазначена постанова оскаржена до Вищого адміністративного суду України. Однак, у подальшому, 27.12.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. винесено постанову про накладення штрафу у зв'язку із невиконанням судового рішення без поважних причин. Вважають, що дана постанова про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки не містить жодних посилань на наявність, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання, належних доказів щодо встановлення факту невиконання прокуратурою Тернопільської області виконавчого листа у справі №819/3567/15/876/1837/16, виданого 12.07.2016 Львівським апеляційним адміністративним судом про поновлення на посаді ОСОБА_4, а прокуратура Тернопільської області, зі своєї сторони, вжила усіх заходів для виконання вказаного рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що постанова державного виконавця про накладення штрафу винесена відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні подав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що позовні вимоги прокуратури Тернопільської області є безпідставними та необґрунтованими, оскільки станом на 27.12.2016 року понад п'ять місяців дана прокуратура не виконує рішення суду, що підлягає до негайного виконання, чим порушує його трудові та майнові права. Вважає, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рахімова А.Н. підставно та законно винесла постанову про накладення на прокуратуру області штрафу у виконавчому провадженні №52876084.

Суд, заслухавши в судовому засіданні представників позивача, представника відповідача та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідача, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

Судом встановлено, що 12 липня 2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №819/3567/15/876/1837/16.

14 листопада 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою Асею Назимівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№52876084, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №819/3567/15/876/1837/16 виданого 12.07.2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Тернопільської області з 04 грудня 2015 року та постановлено боржнику самостійно виконати рішення суду негайно.

Дану постанову прокуратурою Тернопільської області отримано 28.11.2016 року, про що свідчить відмітка за вхідним номером 5825.

В подальшому, 27 грудня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №52876084, якою за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення накладено на боржника - прокуратуру Тернопільської області штраф у розмірі 5100,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, Інструкцією з організації примусового виконання затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за N 1302/29432 (надалі Інструкція), Кодексом адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про накладення штрафу від 27.12.2016 р. у виконавчому провадженні № 52876084 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби (п.3 ч.1 ст.256 КАС України).

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно до абз.2 п.1 розділу ІІ Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до п.1 ст.63 Закону, якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3 розділу ХІV Інструкції у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається із ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Тобто, вказаною нормою закону передбачено накладення штрафу у разі невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, враховуючи те, що прокуратурою Тернопільської області не було виконане судове рішення, яке підлягало до негайного виконання, суд приходить до переконання, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства, винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №52876084.

Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімову А.Н. прийняти рішення щодо заявлених прокуратурою Тернопільської області 28.11.2016 року клопотань у виконавчому провадженні №52876084 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Як вбачається із матеріалів справи прокуратура Тернопільської області звернулася до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із клопотаннями про відстрочення виконання судового рішення та про звернення до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення способу і порядку його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Також згідно ч.3 ст.33 вищезазначеного закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Слід підкреслити, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що питання про звернення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення способу і порядку його виконання є його дискреційними повноваженнями, а тому суд не в праві зобов'язувати державного виконавця вчиняти дані дії.

Також, суд звертає увагу на те, що прокуратура Тернопільської області зверталась до Львівського апеляційного адміністративного суду із заявою про роз'яснення постанови від 12 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Тернопільської області про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на підставі якої видано виконавчий лист №819/3567/15/876/1837/16.

Однак, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі №876/1837/16 в задоволенні даної заяви відмовлено, оскільки, на думку суду, резолютивна частина постанови є зрозумілою, відповідає вимогам статті 163 КАС України, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння. Дана ухвала набрала законної сили.

Отже, суд приходить до переконання, про безпідставність твердження позивача про протиправну бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н., оскільки відсутні підстави для його звернення до Львівського апеляційного адміністративного суду із відповідною заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення, а відтак і для відстрочення його виконання.

Посилання позивача на касаційне оскарження рішення суду, як на підставу відсутності законних підстав виконання виконавчого листа №819/3567/15/876/1837/16, є також безпідставним, оскільки постанова Львівського апеляційного адміністративного суду, від 12.07.2016 року набрала законної сили, а в частині поновлення на публічній службі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, спростовані наданими відповідачем належними і допустимими доказами, а, відтак, не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Прокуратури Тернопільської області до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправною і скасування постанови та визнання протиправною бездіяльності і зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22.02.2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

Судді Осташ А.В.

Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.