Справа № 707/2881/16-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/2881/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Соколишина Л.Б. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 03 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області в якому просив зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком, як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до даних районів.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 03 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 08.09.2016 року позивач звернувся із заявою до управління ПФУ в Черкаському районі Черкаської області про призначення йому пенсії за віком, як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до даних районів, у якій зазначив, що у відповідності до Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації, у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, передбачено, що громадяни, які пропрацювали в районах Крайньої Півночі не менше 15 років або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію по старості (за віком).

Однак, листом від 16.09.2016 року за № 7843/03 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком за період роботи в районах Крайньої Півночі, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу 15 років, так як зарахування періоду проходження служби в органах внутрішніх справ до стажу роботи в районах Крайньої Півночі зазначеною Тимчасовою Угодою, від 15 січня 1993 року, не передбачено.

Позивач вважає, що відмова відповідача є безпідставною, так як з 1983 по 1998 роки він проживав та працював на підприємствах та установах на території Республіки Саха (Якутія), що відносяться до районів Крайньої Півночі, а з 23.06.1998 року по 01.02.2000 року він проходив службу в органах внутрішніх справ Республіки Саха (Якутія), загалом стаж його роботи становить 16 років 7 місяців 29 днів, тому вважає, що здобув право на пенсію відповідно до Тимчасової угоди, оскільки має відповідний стаж роботи, що дає йому право на призначення пенсії за віком у 55 років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Оскільки трудовою книжкою позивача, підтверджено стаж роботи 16 років 7 місяців 29 днів на різних посадах підприємств установ на території Республіки Саха, що відносяться до районів Крайньої Півночі, служба в органах МВС не є таким виключенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ст.. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення, підписаної 13.03.1992 року передбачається, що пенсійне забезпечення осіб має здійснюватись згідно із законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 92 Конституції України передбачено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Водночас, статтею 1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом РФ про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року (далі Угода), визначено право на пенсійне забезпечення громадян, які працювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі.

Спільною умовою, як для чоловіків, так і для жінок, є наявність необхідного стажу роботи в районах Крайньої Півночі, що становить 15 календарних років, а в районах, до них прирівняних - 20 календарних років.

При цьому, чоловіки матимуть право на призначення пенсії при досягненні 55 років, за наявності загального стажу роботи не менше 25 років, жінки при досягненні 50 років, за наявності загального стажу роботи не менше 20 років.

Згідно ст.1 Угоди громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком, а саме, чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років. В свою чергу, законодавство України не передбачає призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку громадянам, які пропрацювали в районах Крайньої Півночі менше 15 календарних років.

У випадках, коли законодавством однієї з Сторін передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення зазначених вище громадян, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків. А також, військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв'язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання.

Пунктом «в» ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці, стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі за періоди з 22 червня 1983 року по 23 грудня 1983 року, з 27 грудня 1983 року по 31 грудня 1990 року, з 01 січня 1991 року по 29 вересня 1992 року, з 06 жовтня 1992 року по 18 січня 1994 рік, з 19 січня 1994 року по 01 квітня 1994 рік, з 26 квітня 1994 року по 22 серпня 1994 рік, з 24 серпня 1994 року по 25 листопада 1994 рік, з 08 грудня 1994 року по 15 червня 1998 рік, становить 14 років 10 місяців 9 днів, між тим з 23 червня 1998 року по 01 лютого 2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ Республіки Саха (Якутія), стаж становить 1 рік 9 місяців 20 днів, тобто стаж його роботи становить 16 років 7 місяців 29 днів.

Таким чином, стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі становить 16 років 7 місяців 29 днів, а загальний стаж роботи, відповідно до трудової книжки, становить більше 36 років.

Враховуючи наведені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача наявний стаж роботи, як загальний так і в районах Крайньої півночі, для призначення пенсії на пільгових умовах.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 183, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 03 січня 2017року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.