Справа № 816/251/17
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2017 рокум. ПолтаваСправа № 816/251/17
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С.,

перевіривши матеріали адміністративного позову

позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача Управління Держпраці у Полтавській області
про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису, постанови

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису та постанови, а саме просить:

- визнати дії Управління Держпраці у Полтавській області щодо складання припису № 16-05-203/18-15 від 16 січня 2017 року та постанови про накладення штрафу № 16-05-203/18-53 від 25 січня 2017 року протиправними;

- визнати протиправними та скасувати припис № 16-05-203/18-15 від 16 січня 2017 року та постанову про накладення штрафу № 16-05-203/18-53 від 25 січня 2017 року.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції зі змінами, внесеними Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII, які набрали чинності з 01.01.2017) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування припису Управління Держпраці у Полтавській області від 16 січня 2017 року № 16-05-203/18-15.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами немайнового характеру позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Крім того, позивач просить суд визнати дії Управління Держпраці у Полтавській області щодо складання припису № 16-05-203/18-15 від 16 січня 2017 року та постанови про накладення штрафу № 16-05-203/18-53 від 25 січня 2017 року протиправними.

Отже, при зверненні до адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами немайнового характеру позивач мав сплатити судовий збір у сумі 1600,00 грн.

При цьому, згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, при зверненні до суду із вказаними немайновими вимогами позивач мав сплатити судовий збір у загальному розмірі 3200,00 (1600,00 грн + 1600,00 грн) грн.

Також позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області № 16-05-203/18-53 від 25 січня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 3200,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при зверненні до суду з цією позовною вимогою майнового характеру позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду з цими позовними вимогами позивач мав сплатити судовий збір у загальному розмірі 3840,00 грн.

До позовної заяви документ про сплату судового збору не додано.

При цьому суд зазначає, що викладені у позовній заяві доводи позивача про звільнення його від сплати судового збору на підставі статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення є помилковими, оскільки за Кодексом України про адміністративні правопорушення суб'єктами адміністративної відповідальності є фізичні особи, у зв'язку з чим положення цього Кодексу не застосовуються до фізичних осіб-підприємців.

У даному випадку позивачем - фізичною особою-підприємцем оскаржується припис № 16-05-203/18-15 від 16 січня 2017 року та постанова про накладення штрафу № 16-05-203/18-53 від 25 січня 2017 року за правопорушення, що регулюється Кодексом законів про працю України. Отже, дія статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення в цьому випадку не поширюється на позивача.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Згідно зі статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Позивачем не додані до позовної заяви документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала адміністративний позов, та докази адміністративної процесуальної правосуб'єктності позивача.

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З урахуванням викладеного, позовна заява (адміністративний позов) підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису та постанови залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків до 15 березня 2017 року року шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в розмірі 3840,00 (три тисячі вісімсот сорок гривень); документів, що підтверджують повноваження особи, яка підписала адміністративний позов, та доказів адміністративної процесуальної правосуб'єктності позивача.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.С. Канигіна