Справа № 2а-1308/10
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року Личаківський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови від 26 серпня 2009 року старшого інспектора ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 29.08.2009 року отримав постанову серії ВС № 030811 від 26.08.2009 року разом з фото транспортного засобу марки «Хонда Цивік», д.н.з. НОМЕР_1. Згідно вказаної постанови ОСОБА_3 (його дружину), на ім»я якої зареєстровано автомобіль, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. за те, що вона 21.07.2009 р. близько 14 год. на вул. Зелена у м. Львові здійснила зупинку автомобіля марки «Хонда Цивік» д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 д.1 «Зупинку заборонено», чим порушила відповідну вимогу Правил дорожнього руху України. Позивач вказану постанову вважає незаконною та просить її скасувати, оскільки у той день саме він, керуючи автомобілем та проїжджаючи перехрестя вул. Зелена-Пасічна-Луганська у м. Львові його дружині, яка знаходилася поряд з ним в автомобілі, стало погано, оскільки вона знаходилась на ранньому терміні вагітності і її часто нудить, особливо у транспорті, та є потреба часто відвідувати туалет, тому позивач був змушений здійснити зупинку. Увімкнувши сигнал аварійної зупинки, він разом із дружиною відлучились, щойно дружині полегшало вони повернулись до автомобіля та поїхали далі. Вважає, що оскаржувана постанова складена за відсутності належних доказів з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а в його діях не було ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, та оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу його відсутності на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2009 року старшим інспектором ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2, на підставі даних зафіксованих приладом «Візир» № 0810747, винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ВС № 030811 відносно власника транспортного засобу ОСОБА_3 (а.с.3), за вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_3, 21.07.2009 р. о 14 год. 15 хв. по вул. Зелена у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Хонда Цивік» д.н.з. НОМЕР_1 здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 д.1 «зупинку заборонено», чим порушила вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України.

Також встановлено, що власником автомобіля марки «Хонда Цивік», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3, однак право керування таким транспортним засобом має також її чоловік ОСОБА_1, а оскаржувана постанова містить категоричне твердження, що правопорушення вчинено саме ОСОБА_3, що суперечить вимогам закону.

При цьому, згідно інструкції по експлуатації приладу «Візир», даний прилад призначений для вимірювання швидкості транспортних засобів, відеозапису факту порушення правил дорожнього руху відображення його на екрані монітора, обробки, збереження відтворення відеозапису, прилад «Візир» забезпечує відеозапис (або фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і патрульному режимах роботи. В розділі 2 вищевказаної інструкції «Основні технічні характеристики», чітко визначено, що прилад працює виключно у режимах вимірювання швидкості як Стаціонарний або Патрульний але ніяк не автоматичний.

Автоматичним є такий режим роботи приладу, який виконується без втручання в його діяльність сторонніх факторів, тобто без людини. Прилад, «Візир» яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо).

Таким чином, згідно вимог ст. 254 КУпАП, посадова особа повинна була скласти протокол про адміністративне правопорушення, копію якого вручити під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Чого в даному випадку не виконано старшим інспектором ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2

Як вбачається з наданих доказів, а саме показань позивача допитаного як свідка, 21.07.2009 р. близько 14 год. керуючи транспортним засобом марки «Хонда Цивік» д.н.з. НОМЕР_1, проїжджаючи перехрестя вул. Зелена-Пасічна-Луганська у м. Львові у дружини позивача, яка знаходилася поряд з ним в автомобілі погіршився стан здоровя, оскільки вона була в стані вагітності, тому водій був змушений здійснити зупинку з метою надання їй допомоги. Увімкнувши сигнал аварійної зупинки, позивач ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_3 відлучились, щойно дружині полегшало вони повернулись до автомобіля та поїхали далі.

Отже, ОСОБА_1 21.07.2009 р. близько 14 год. керуючи транспортним засобом марки «Хонда Цивік» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 д.1 «Зупинку заборонено», чим порушив відповідну вимогу Правил дорожнього руху України, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

Зважаючи на те, що правопорушник припинив рух транспортного засобу через небезпеку, що створилася здоровю пасажира, слід вважати, що ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку обумовленою критичним станом здоровя пасажира, отже водій вчинив суспільно корисну дію спрямовану на відвернення шкоди суспільним інтересам, при чому іншим способом відвернути шкоду, тобто надати допомогу пасажиру не було можливості, заподіяна шкода, яка полягала в порушенні встановлених законодавцем суспільних правил норм поведінки - є менш значною, ніж відвернена шкода. З вище наведеного, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Разом з тим, постанову винесено відносно дружини позивача ОСОБА_3, яка автомобілем в той день не керувала, а відтак в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення та загалом відсутня подія. При цьому, суд вважає належним обґрунтування порушення прав позивача, з врахуванням цього, що він на належній правовій підставі керував транспортним засобом.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що представник відповідача жодного разу без поважних причин в судове засідання не прибув, при цьому не подав на адресу суду належні докази стосовно правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла дану постанову вимоги закону не враховані.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що слід визнати незаконною та скасувати постанову старшого інспектора ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення від 26.08.2009 року за № ВС 030811 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн., та провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 104, 128, 158-163, 167 КАС України, ст. ст. 17, 18, 247, 288, 293 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого інспектора ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 26 серпня 2009 року № ВС 030811 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити у звязку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя С.І.Леньо