Справа № 521/15960/16-а
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/37/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанов у справах про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанов у справах про порушення митних правил.

Обґрунтовуючи власну позицію та підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що 29 грудня 2012 року під час проведення спільних заходів посадовими особами митної служби по перевірці пункту розкомплектування автомобілів розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Балтська, 75б, були виявлені розукомплектовані автомобілі.

Після перевірки автомобілів інспекторами Південної митниці Міндоходів (в теперішній час Одеська митниця ДФС) відносно ОСОБА_1 були складені протоколи №0069/50000/13 від 30 січня 2013 року, №0067/50000/13 від 30 січня 2013 року, №0064/50000/13 від 30 січня 2013 року, №0078/50000/13 від 31 січня 2013 року, №0101/50000/13 від 06 лютого 2013 року, за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 469 ч.2 МК України.

Постановами заступника начальника Південної митниці Міндоходів ОСОБА_2 від 21 червня 2013 року у відповідних справах про порушення митних правил, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 469 ч.2 МК України та накладено адміністративні стягнення за кожним протоколом у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Як пояснювала сторона позивача, ОСОБА_1 себе винним не визнає, порушення митних правил не допустив, з висновками інспекторів не згоден, у звязку з чим звернувся з даним позовом в суд, в якому просив скасувати відповідні постанови заступника начальника Південної митниці Міндоходів у справах про порушення митних правил від 21 червня 2013 року та закрити провадження у відповідних справах.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони.

Представник Одеської митниці ДФС у відкрите судове засідання не зявився, але від представника митниці надійшла заява про заперечення проти заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що 29 грудня 2012 року під час проведення спільних заходів посадовими особами Південної митниці Міндоходів по перевірці пункту розкомплектування автомобілів розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Котовка, вул. Балтська, 75б, були виявлені наступні розукомплектовані автомобілі:

«NISSAN PRIMERA» без реєстраційного номеру, кузов №SJNTCAP11U0048079, про що було складено протокол №0064/50000/13 від 30 січня 2013 року. Проведеною перевіркою було встановлено, що зазначений автомобіль «NISSAN PRIMERA» під реєстраційним номером ZS2407X був тимчасово ввезений на митну територію України 09 червня 2012 року через зону діяльності відділу м/п «Краківець-Корчова» Львівської митниці в зоні митного контролю «червоний коридор».

«NISSAN PRIMERA» без реєстраційного номеру, кузов №SJNTCAP11U0242842, про що було складено протокол №0067/50000/13 від 30 січня 2013 року. Проведеною перевіркою було встановлено, що зазначений автомобіль «NISSAN PRIMERA» під реєстраційним номером FUED850 був тимчасово ввезений на митну територію України 29 липня 2012 року через зону діяльності відділу митного оформлення №1 митного поста «Краківець» Львівської митниці громадянином ОСОБА_3 Bermper G., який має постійне місце проживання в ОСОБА_3.

«TOYOTA COROLA» без реєстраційного номеру, кузов №JTIHOEE, про що складено протокол №0069/50000/13 від 30 січня 2013 року. Проведеною перевіркою було встановлено, що зазначений автомобіль «TOYOTA COROLA» під реєстраційним номером FKD886 був тимчасово ввезений на митну територію України 02 червня 2011 року через зону діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_5, який має постійне місце проживання в ОСОБА_4.

«TOYOTA PICNIC» без реєстраційного номеру, кузов №JTI72SM, про що складено протокол №0078/50000/13 від 31 січня 2013 року. Проведеною перевіркою було встановлено, що зазначений автомобіль «TOYOTA PICNIC» під реєстраційним номером LKB3269 був тимчасово ввезений на митну територію України 14 вересня 2011 року через зону діяльності відділу митного оформлення №1 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці громадянином України Kozdub Dmytro, який має постійне місце проживання в Україні.

«TOYOTA СARINA» без реєстраційного номеру, кузов №SB172ABK10E012555, про що складено протокол №0101/50000/13 від 06 лютого 2013 року. Проведеною перевіркою було встановлено, що зазначений автомобіль «TOYOTA СARINA» під реєстраційним номером ALF301 був тимчасово ввезений на митну територію України 15 грудня 2011 року через зону діяльності відділу митного оформлення №2 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_6, який має постійне місце проживання в ОСОБА_4.

Зі змісту оскаржуваних постанов випливає, що зазначені транспортні засоби, які знаходились під митним контролем, булі розукомплектовані ОСОБА_1

Ухвалюючи постанови у справах про порушення митних правил, заступник начальника Південної митниці Міндоходів виходив з того, що ОСОБА_1 здійснив неправомірні операції з автомобілями, митне оформлення яких не закінчене шляхом розукомплектування, у звязку з чим субєкт владних повноважень дійшов висновку, що особою вчинені порушення митних правил, передбачені ст. 469 ч.2 МК України.

Як регламентує ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

В силу ст. 380 МК України, громадянам-нерезидентам дозволяється ввезення на митну територію України транспортних засобів на строк не більше одного року. При цьому тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб.

Суд погоджується із правовою позицією сторони позивача, що порушення вимог статті 380 МК України та встановлення факту відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, ввезених особами-нерезидентами, є підставою для вирішення питання про наявність ознак правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 469 МК України, саме у діях таких осіб-нерезидентів, які ввезли відповідні транспортні засоби на митну територію України. Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 469 МК України, обумовлює наявність прямого умислу правопорушника на вчинення дій, повязаних з порушенням митних правил.

Але при цьому в оскаржуваних постановах субєктом владних повноважень не зазначено, яким чином та в якому стані відповідні автомобілі були доставлені до пункту розкомплектування автомобілів, кому саме належать автомобілі на час проведення перевірки тощо. Відповідачем не надано належної оцінки тим обставинам, що власниками транспортних засобів є громадяни інших держав, які здійснили ввезення автомобілів на митну територію України. Оскільки ОСОБА_1 не є декларантом відповідних транспортних засобів та особою, відповідальною за дотримання режиму тимчасового ввезення, а також не є платником митних платежів при їх ввезенні на митну територію України на вказаних умовах, в діях особи не може бути мети ухилення від сплати митних платежів та складів відповідних правопорушень.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Виходячи із змісту оскаржуваних постанов, правопорушення було виявлене 29 грудня 2012 року, в той час як накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення було здійснене лдише 21 червня 2013 року ухваленням відповідних постанов. Тобто, оскаржувані постанови були винесені з порушенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 529 ч.1 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ст. 530 ч.6 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Як чітко зобовязує ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні посилання сторони відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними та викликають обґрунтований сумнів.

Відповідно до ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Ураховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувані постанови. Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідних справах.

Згідно ст. 171-2 ч.2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Але на підставі Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, положення частини другої статті 171-2 КАС України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та рекомендовано ОСОБА_7 України невідкладно врегулювати питання щодо оскарження судового рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного та ураховуючи положення ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 8, 13 КАС України, суд приходить до висновку про забезпечення оскарження постанови суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 95, 98, 122, 128, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанов у справах про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанови заступника начальника Південної митниці Міндоходів ОСОБА_2 від 21 червня 2013 року №0101/50000/13, №0078/50000/13, №0069/50000/13, №0067/50000/13, №0064/50000/13 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 469 ч.2 МК України, скасувати, та закрити провадження у справах про порушення митних правил у звязку із відсутністю у діях особи ознак порушення митних правил.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: