Справа № 807/2211/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
на ухвалу колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 07 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України, управління Служби безпеки України в Закарпатській області про скасування наказу та поновлення на військовій службі, стягнення матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та прийнято в цій частині нову постанову, якою позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог. В решті постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року залишено без змін.
07 лютого 2017 року колегією суддів Вищого адміністративного суду України у даній справі винесено ухвалу, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановляючи ухвалу про скасування рішення апеляційного суду та направлення даної справи на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що хоча рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у визнанні незаконним розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Закарпатській області від 22 липня 2015 року №98-д про скасування заступнику командира - начальнику транспортно-технічної частини 18 окремого мостового загону 1 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту майору ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою третьою є правомірними, проте, відмовляючи позивачу у поновленні на роботі, судом апеляційної інстанцій не було в повній мірі досліджено чи були на момент його звільнення із займаної посади в наявності в структурних підрозділах Державної спеціальної служби транспорту вакантні офіцерські посади, за якими не передбачено допуску до державної таємниці, та чи пропонувались керівництвом Адміністрації такі посади майору ОСОБА_1 з метою його подальшого працевлаштування.
Вважаю, що постановляючи ухвалу від 07 лютого 2017 року колегія суддів Вищого адміністративного суду України порушила норми процесуального права, передбачені частиною четвертою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Так, при задоволенні позову в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді, судом першої інстанції в порушення норм матеріального права не було звернуто увагу на те, що відповідно до номенклатури посад працівників 18 окремого мостового загону (військова частина НОМЕР_1 ), зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, посада заступника командира загону - начальника транспортно-технічної частини передбачає допуск до державної таємниці, а тому, оскільки позивачу скасовано допуск до державної таємниці, він не може займати дану посаду.
Крім того, зробивши висновок про обґрунтованість та правомірність скасування позивачу допуску до державної таємниці на підставі пункту 3 частини другої статті 23 Закону України «Про державну таємницю», суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, не дослідив та не надав правової оцінки обставинам справи як в контексті норми цього пункту, яким передбачено скасування допуску до державної таємниці в разі невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше (на чому також наголошував й позивач в позовній заяві), так і приписів статті 39 зазначеного Закону, якою визначено, що посадові особи, винні, зокрема, у порушенні встановленого законодавством режиму секретності та невиконанні обов`язків щодо збереження державної таємниці; невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці; недодержанні вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час здійснення міжнародного співробітництва, прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та осіб без громадянства і проведення роботи з ними, притягуються до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності.
За таких обставин, зважаючи на порушення, допущені при розгляді даної справи також і судом першої інстанції, вважаю, що касаційному суду згідно правил статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно було б відправити справу за позовом ОСОБА_1 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Суддя
Вищого адміністративного М.М. Заїка
суду України