Справа № 753/13460/16-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
21 лютого 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуюча суддя : Шелест С.Б.
Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.
При секретарі судового засідання: Кравченко Л.А.
представника позивача: Штаков В.О.;
представника відповідача-2: Кучма О.М.
у с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1, оформленого протоколом №182 від 15.12.15р. про не підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; зобов`язання відповідачів визнати позивача учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.16р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом № 182 від 15.05.15р. про не підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; зобов`язано Комісію по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації повторно розглянути заяву позивача щодо визначення та надання йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною постановою в частині задоволених позовних вимог, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати в цій частині постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що позивачем документально не підтверджено його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представників сторін у справі, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача-2, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно довідки про підвищену оплату праці колгоспу ім. Куйбишева Поліського району Київської області від 04.11.92р. за №802, позивач в період з 01.05.1986 року по 31.05.1986 року протягом 4 днів працював різноробочим, за що отримав заробітну плату в розмірі 674 карбованців.
У 1993 році Київською міською державною адміністрацією позивачу було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видано посвідчення категорії 2 серія НОМЕР_1 .
У 1994 році позивач подав заяву про видачу дубліката посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку з чим 17.03.95р. йому було видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, серії НОМЕР_2 .
Згідно протоколу №45 засідання Тимчасової комісії для перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС» від 04.12.97р. на підставі пред`явлених документів позивачу рекомендовано для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 надати документи, згідно яких у 1992 році була проведена виплата підвищеної заробітної плати.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09.09.14р. встановлено факт участі ОСОБА_1 в евакуації мешканців села Луб`янка, Поліського району, Київської області з 06.05.86р. по 09.05.86р. з радіаційної зони в результаті аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

На виконання вказаного рішення, на засідання Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було підготовлено особову справу позивача.

25.12.15р. протоколом №182 Комісія не підтвердила ОСОБА_2 статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки первинними документами не підтверджено роботу у зоні відчуження у 1986 році.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Визначення громадянам статусу «Учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС» здійснюється відповідно до ст.ст. 10 і 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91р. № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначено чотири категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до категорії ІІ відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); - особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.97р. №51 (надалі Порядок)

Відповідно до п. 12 Порядку, спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

У даному випадку, уповноваженим органом на вирішення питання встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС є Комісія по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації.

За змістом п.10 Порядку, посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №501 від 25.08.92р. (в редакції, що діяла з 01 лютого 1994 року по 08 червня 1995 року) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються в тому числі і на підставі рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.

Як свідчать обставини справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 01.05.1986 року по 31.05.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у с. Луб`янка Поліського району, яке входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони відчуження, що наведений у Постанові Кабінету Міністрів від 23.01.91р. №106.

Згідно довідки про підвищену оплату праці колгоспу ім. Куйбишева Поліського району Київської області від 04.11.92р. за №802, позивач в період з 01.05.1986 року по 31.05.1986 року протягом 4 днів працював різноробочим, за що отримав заробітну плату в розмірі 674 карбованців.

Вказана довідка була подану відповідачу-1 під час вирішення питання про визнання позивача учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Окрім того, факт участі позивача в евакуації мешканців села Луб`янка, Поліського району, Київської області з 06.05.86р. по 09.05.86р. з радіаційної зони в результаті аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі 753/8803/14-ц. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Так, відповідно до частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

За наведених обставин, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем були подані документи, які підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, завдання, покладені на Комісію, в тому числі щодо вирішення питання визнання особи учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за своєю правовою природою, є її виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Покликання апелянта на те, що евакуація мешканців с. Луб`янка, Поліського району, Київської області проведена 07.05.86р. згідно розпорядження начальника ГО Київської області №16 від 04.05.86р. не виключає факту участі позивача у цих заходах, ти більше, що участь ОСОБА_2 приймав саме у період з 06.05.86р. по 09.05.86р.

Висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції у резолютивній частині постанови допущено описку в даті рішення відповідача-1, а саме замість 25.12.15р. помилково зазначено 15.05.15р., що є підставою для вирішення питання про виправлення описки в порядку ст. 169 КАС України.

У іншій частині - постанова суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не переглядається, оскільки за правилами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвалою від 09.02.17р. у справі відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 606,32 грн. підлягає стягненню з апелянта на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:
апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.16р. у справі №753/13460/16-а - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.16р. у справі №753/13460/16-а - без змін.

Стягнути з Київської обласної державної адміністрації (адреса: 01196, м. Київ, пл. Л.Українки, 1; ) до Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів до бюджету: 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 606 (шістсот шість) грн. 32 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.
Повний текст ухвали складений: 22.02.17р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.