Справа № 809/1446/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Київ К/800/44211/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Донця О.Є.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Львівської митниці на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2015р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом у якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в митному оформленні в режимі тимчасового ввезення транспортного засобу з загальною умовою звільнення від сплати ввізних платежів та зборів, зобов'язання відповідача прийняти рішення, яким надати позивачу дозвіл на тимчасове ввезення транспортного засобу для особистого використання, стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень та звільнення позивача від оплати за весь період перебування вилученого транспортного засобу на складі митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Державної фіскальної служби у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що посадовими особами відповідача протиправно, в порушення норм ст.ст. 204-206, 374, 308, 319, 380 Митного кодексу України, Конвенції про тимчасове ввезення, ратифікованої Законом України №1661 від 24.03.2004 року відмовлено позивачу - громадянці Республіки Коста-Ріка в режимі тимчасового ввезення транспортного засобу з загальною умовою звільнення від сплати ввізних платежів та зборів та протиправно поміщено транспортний засіб на склад митного поста «Рава-Руська».

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2015р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р., позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Львівської митниці щодо відмови в митному оформленні в режимі тимчасового ввезення транспортного засобу з загальною умовою звільнення від сплати ввізних платежів та зборів. Зобов'язано Львівську митницю надати громадянці Демократичної Республіка Коста-Ріка ОСОБА_4 дозвіл на тимчасове ввезення транспортного засобу для особистого використання легкового автомобіля 1 класу марки Volvo Pv AB Avd 50841 Vci-1, номерний знак НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, шасі НОМЕР_3 та повернути вказаний автомобіль, з складу митного поста «Рава-Руська», ОСОБА_4 для ввезення на митну територію України. Звільнено ОСОБА_4 від оплати за весь період перебування з 17.03.2015 року автомобіля марки Volvo Pv AB Avd 50841 Vci-1 на складі митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Державної фіскальної служби у Львівській області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2015р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р. надійшла касаційна скарга Львівської митниці, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування в частині задоволених позовних вимог та відмовлення в їх задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.10.2014 року позивачка відповідно до фактури за № А0662612 спільно із своїм чоловіком ОСОБА_7 придбала транспортний засіб - легковий автомобіль 1 класу марки Volvo Pv AB Avd 50841 Vci-1, номерний знак НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі НОМЕР_3. Тоді ж було здійснено тимчасову реєстрацію транспортного засобу в Королівстві Швеції на ім'я ОСОБА_7 терміном дії до 15.10.2015 року.

17.03.2015 року при перетині митного кордону України позивачкою відповідно до візи України на дворазовий в'їзд з дозволеним строком перебування 90 днів, дійсної до 28.07.2015 року, відповідачем було відмовлено у митному оформленні в режимі тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу з загальною умовою звільнення від сплати ввізних платежів та зборів, а сам транспортний засіб прийнято на зберігання та поміщено на склад митного поста.

Розглядаючи справу та задовольняючи частково позовні вимоги суди дійшли висновку, що позивачка наділена правом допуску транспортного засобу на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення, оскільки вимоги ч. 1 ст. 380 МК та Додатку С Конвенції про тимчасове ввезення, ратифікованою Законом України №1661 від 24.03.2004 року, для запровадження вказаного митного режиму нею дотримано.

Колегія суддів погоджується з таким висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 380 МК тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частина 2 вказаної норми передбачає, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у ст. 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Окрім того, Конвенцією про тимчасове ввезення, яка була ратифікована Законом України № 1661 від 24.03.2004 року, встановлено, що для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, транспортні засоби приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території (пункт b, стаття 5 Додаток С).

Згода на тимчасове ввезення транспортних засобів надається без вимагання митного документа або гарантії (стаття 6).

Аналізуючи зміст наведених законодавчих норм та з урахуванням матеріалів справи, суди обґрунтовано дійшли висновку, що у позивачки відсутні перешкоди для допуску її транспортного засобу на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення з огляду на виконання нею вимог ч. 1 ст. 380 МК та Додатку С Конвенції про тимчасове ввезення, ратифікованою Законом України № 1661 від 24.03.2004 року. Одночасно вимоги митного органу про пред'явлення документів про реєстрацію транспортного засобу, що допускається до режиму тимчасового ввезення, на власне ім'я, а також на постійні основі є таким, що не передбачені МК та Конвенцією про тимчасове ввезення.

Крім того, суду вірно звернули увагу на те, що термін чинності реєстрації транспортного засобу в Королівстві Швеція охоплює дозволений термін перебування позивача на території України згідно з виданою їй Україною візою.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Львівської митниці відхилити, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2015р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: