Справа № 808/8685/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2017 рокусправа № 808/8685/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року

у справі за позовом Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного Управління ДФС у Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення податкового боргу у розмірі 44055грн. 57 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" кошти у сумі податкового боргу у загальному розмірі 44 055 грн. 57 коп., а саме:

на користь Місцевого бюджету Григорівської сільської ради Запорізької області податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 25 961 грн. 18 коп.;

на користь Місцевого бюджету Степанівської сільської ради Запорізької області податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1288 грн. 54 коп.;

на користь Місцевого бюджету Новоолексіївської сільської ради Запорізької області податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 16 805 грн. 85 коп.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідачем не сплачено податний борг.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (ПАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат") подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що позивач, зокрема, просив стягнути не тільки кошти з рахунків у сумі податкового боргу, а й за рахунок готівки. Натомість, про вимогу позивача про стягнення коштів за рахунок готівки не зазначено в резолютивній частині; якщо цю вимогу суд не задовольнив, то слід зазначити про часткове, а не повне задоволення позову. Також вважає, що позивач (податковий орган) передчасно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу, оскільки платник податків має право подавати уточнюючі податкові декларації до податкових декларацій протягом 1095 днів. Зазначає, що позивач просить стягнути грошові кошти з банківських рахунків відповідача, однак не надає доказів того у відповідача на рахунках є кошти для погашення податкового боргу.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що заборгованість з земельного податку з юридичних осіб виникла на підставі не сплати податкових зобов'язань, які були самостійно нараховані підприємством. Така сума грошового зобов'язання вважається узгодженою. Зазначає, що податкова вимога від 17.07.2015 року №685-23 була надіслана відповідачу та не була оскаржена відповідачем.

У судовому засіданні представник відповідача (Фуклєва А.В.) підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача (Шевченко Д.О.) у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" подані до податкового органу податкові декларації з плати за землю з помісячною сплатою:

- податкова декларація № від 17.02.2015 з термінами сплати 30.06.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.07.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.08.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.09.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.10.2015 у сумі 3361,97 грн.;

- податкова декларація № від 17.02.2015 з термінами сплати 30.06.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.07.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.08.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.09.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.10.2015 у сумі 5713,35 грн.;

- податкова декларація № від 17.02.2015 з термінами сплати 30.06.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.07.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.08.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.09.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.10.2015 у сумі 258,53 грн.

Згідно переплати в розмірі 2613,68 грн., сума боргу по даному податку зменшилась та склала 44 055,57 грн. Узгоджена сума податкових зобов'язань не сплачена.

Позивачем сформовано податкову вимогу форми "Ю" №685-23 від 17.07.2015 на суму 6720,17 грн., яка була направлена відповідачу 24.07.2015 та отримана відповідачем 30.07.2015.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 287.3. статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пп.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПКУ).

В силу п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач (податковий орган) передчасно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу, оскільки платник податків має право подавати уточнюючі податкові декларації до податкових декларацій протягом 1095 днів. Натомість, виходячи з норми п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України щодо надіслання податкової вимоги в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, слід зазначити, що згідно ст. 86.8 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, тому в даному випадку застосування 1095-денного строку (про який зазначає відповідач) є безпідставним.

Відповідно до пп.95.1 - 95.3 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" подані до податкового органу податкові декларації з плати за землю з помісячною сплатою:

- податкова декларація № від 17.02.2015 з термінами сплати 30.06.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.07.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.08.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.09.2015 у сумі 3361,97 грн.; 30.10.2015 у сумі 3361,97 грн.;

- податкова декларація № від 17.02.2015 з термінами сплати 30.06.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.07.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.08.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.09.2015 у сумі 5713,35 грн.; 30.10.2015 у сумі 5713,35 грн.;

- податкова декларація № від 17.02.2015 з термінами сплати 30.06.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.07.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.08.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.09.2015 у сумі 258,53 грн.; 30.10.2015 у сумі 258,53 грн.

Зазначені в податкових деклараціях суми є узгодженими. Узгоджені суми податкових зобов'язань не сплачені в повному обсязі. Згідно переплати в розмірі 2613,68 грн., сума боргу по даному податку зменшилась та склала 44 055,57 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що податковим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" №685-23 від 17.07.2015 на суму 6720,17 грн., яка була направлена відповідачу 24.07.2015 та отримана відповідачем 30.07.2015. При цьому, докази оскарження зазначеної податкової вимоги в матеріалах справи відсутні.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог. По суті рішення суду першої інстанції є правильним; в силу ч. 2 ст. 202 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити з приводу доводів відповідача про те, що позивач, зокрема, просив стягнути не тільки кошти з рахунків у сумі податкового боргу, а й за рахунок готівки. В даному випадку позивачем, який формував позовні вимоги, не оскаржується рішення (а суд апеляційної інстанції діє в межах апеляційної скарги). Відповідач не ставив будь-яких позовних вимог, а отже, не може вимагати задоволення їх. Описки в судовому рішенні можуть бути усунуті в порядку ст. 169 КАСУ за заявою осіб, що брали участь у справі або за ініціативою суду. Крім того, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак