Справа № П/811/4240/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2017 рокусправа № П/811/4240/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідачів:

Служби безпеки України - Христич І.Ю. (довіреність від 05 липня 2016 року),

Міністерства юстиції України - Афанасьєвої Є.О. (довіреність від 10 січня 2017 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства юстиції України

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року про зупинення провадження

у справі №П/811/4240/14

за позовом ОСОБА_3

до Служби безпеки України, Міністерства юстиції України

про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, виключення відомостей,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся у Кіровоградський окружний адміністративний суд з позовом до Служби безпеки України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним і скасування наказу від 23 жовтня 2014 року №10/12-ОС щодо звільнення з посади заступника начальника управління Служби безпеки України в Кіровоградській області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» та поновлення на посаді; зобов'язання виключити відомості з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» в частині застосування заборони передбаченої частиною 3 статті 1 цього Закону.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року задоволено клопотання ОСОБА_3 та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі, яка розглядається у порядку конституційного судочинства за конституційним поданням Верховного суду України стосовно відповідності Конституції України окремих положень Закону України «Про очищення влади» та за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За доводами апеляційної скарги, зупинення провадження у справі порушує право сторін на справедливий судовий розгляд справи протягом розумного строку, право на захист прав, свобод та інтересів в адміністративному суді; предметом розгляд справи є оскарження акту індивідуальної дії, який прийнятий державним органом, що безпосередньо не пов'язане з предметом конституційного провадження, отже відсутні підстави для зупинення провадження у справі; відсутність судового рішення суду конституційної юрисдикції не унеможливлює вирішення спору.

У судовому засіданні представник Міністерства юстиції України наполягає на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представник Служби безпеки України у судовому засіданні заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Представник позивача подав письмові заперечення проти апеляційної скарги, а також просить здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності позивача.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників відповідачів, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що предметом розгляду справи є оскарження позивачем наказу голови Служби безпеки України від 23 жовтня 2014 року №10/12-ОС про звільнення з посади на підставі пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» та того, що на розгляді Конституційного Суду України перебуває справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про очищення влади», у тому числі пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що невизначеність у питанні відповідності окремих положень Закону України «Про очищення влади» Конституції України, які стали підставою для звільнення позивача та безпосередньо мають бути застосовані до спірних правовідносин, унеможливлює розгляд справи до вирішення справи, яка перебуває на розгляді Конституційного Суду України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з фактичними обставинами справи на час виникнення спірних відносин, позивач проходив військову службу в органах Служби безпеки України з серпня 1993 року на керівних посадах різного рівня.

Відповідно до копії виписки з наказу голови Служби безпеки України від 23 жовтня 2014 року №10/12-ОС позивач звільнений безпосередньо на підставі пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» (а.с. 90).

На час прийняття оскаржуваного судового рішення, на розгляді у Конституційного Суду України перебувають: подання Верховного Суду України щодо відповідності положенням частини третьої статті 22, частини першої статті 38, статті 58, частини другої статті 61, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України (конституційності) частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про очищення влади»; подання Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України «Про очищення влади»; подання 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади», за якими відкриті конституційні провадження та у подальшому об'єднані в одне провадження.

Отже, ставиться питання про визнання такими, що є неконституційними, положень Закону України «Про очищення влади», на підставі яких звільнений позивач.

З огляду на предмет, підстави позову та предмет доказування у справі, регулювання спірних відносин положеннями Закону України «Про очищення влади», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність зв'язку між цією справою та справою щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади», як наслідок неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи, яка перебуває на розгляді Конституційного суду України.

Частиною 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені підстави, за наявності яких, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі, зокрема, у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням.

Зупинення провадження у цій справі відбулося внаслідок реалізації судом першої інстанції обов'язку, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що в силу положень частини 10 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі, отже доводи Міністерства юстиції України, що внаслідок прийняття оскаржуваного судового рішення порушено строк розгляду справи та право на судовий захист є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанцій не спростовують, оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права, відповідає обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 199, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим