Справа № 805/455/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/455/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 р. Справа №805/455/17-а

час прийняття постанови: 12:20

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця I.О., при секретарі Шташаліс О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Бахмутського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Гарант» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року в сумі 21 352,57 грн., -

за участю:

представника позивача – не з’явився,

представника відповідача – не з’явився,

Бахмутське об’єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Гарант» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року в сумі 21 352,57 грн.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на те, що згідно п. п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємство зобов’язано з коштів, призначених на оплату праці, вносити до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату та доставку пенсій відповідно до п. п. «б» - «з» цієї статті до досягнення працівником пенсійного віку. Сума заборгованості відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року в сумі 21 352,57 грн. відшкодована не була, у зв’язку з чим позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом направлено на адресу відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі з судовою повісткою. Зазначене поштове відправлення повернуто на адресу суду, з відміткою «підприємство не працює».

Згідно приписів Кодексу адміністративного судочинства України особа вважається належним чином повідомленою про час і місце судового засідання на підставі направлення за адресою її місцезнаходження (місця проживання) судової повістки. Якщо повістка, повернена до суду із зазначенням, що вона не вручена адресату, вважається такою, що «вручена адресату належним чином».

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України), неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте, за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

З огляду на наведене, а також з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 122 КАС України, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

За умов ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що у відповідача працювали особи, які виконували роботу із шкідливими і важкими умовами праці, віднесеними до списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказаним особам органами Пенсійного фонду України призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 10 січня 2016 року № 6509, від 03 лютого 2016 року № 212, від 01 версеня 2015 року № 3893, від 03 жовтня 2015 року № 4670, від 02 листопада 2015 року № 5284, від 03 грудня 2015 року № 6151, від 03 березня 2016 року № 690, від 01 квітня 2016 року № 935, від 04 травня 2016 року № 1883, від 02 червня 2016 року № 2487, від 02 липня 2016 року № 2706, від 02 серпня 2016 року № 3032, від 01 вересня 2016 року № 3385, від 05 жовтня 2016 року № 3789, від 02 листопада 2016 року № 4044, від 02 грудня 2016 року № 4332 встановлено, що витрати Бахмутського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області по виплаті та доставці пільгових пенсій за Списком № 2 пенсіонерам підприємства за період з 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року в сумі 21 352,57 грн. (а.с. 17, 18, 19, 20, 41, 43, 49, 51, 53, 55, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, працівникам відповідача правомірно призначена та виплачена пенсія відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, зокрема, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку, розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за списком № 2, має здійснюватися відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за списком № 2, має здійснюватися відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та пп. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 6.1 передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п. 6.4 розділу 6 Інструкції 21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 розділу 6 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до пункту 6.7 розділу 6 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З матеріалів справи встановлено, що заборгованість відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складає 21 352,57 грн., яка виникла у період з 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року.

Заборгованість відповідача перед управлінням підтверджується наявними у справі розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 від 10 січня 2016 року № 6509, від 03 лютого 2016 року № 212, від 01 версеня 2015 року № 3893, від 03 жовтня 2015 року № 4670, від 02 листопада 2015 року № 5284, від 03 грудня 2015 року № 6151, від 03 березня 2016 року № 690, від 01 квітня 2016 року № 935, від 04 травня 2016 року № 1883, від 02 червня 2016 року № 2487, від 02 липня 2016 року № 2706, від 02 серпня 2016 року № 3032, від 01 вересня 2016 року № 3385, від 05 жовтня 2016 року № 3789, від 02 листопада 2016 року № 4044, від 02 грудня 2016 року № 4332 (а.с. 17, 18, 19, 20, 41, 43, 49, 51, 53, 55, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72), доказами нарахування та виплати пільгових пенсій, а саме відривними талонами з поштового відділення та банківськими виписками (а.с. 36, 37, 38, 39), а також карткою особового рахунку, відповідно до якої відповідач має заборгованість в розмірі 115 912,02 грн. (а.с. 6-7).

Суд зазначає, що вищезазначені розрахунки направлялись на адресу відповідача, про що свідчать листи позивача та поштові повідомлення про їх отримання з розрахунками (а.с. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 40, 42, 44, 45, 46, 47, 48, 50, 52, 54, 56, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73).

Крім того, суд звертає увагу, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 та сума заборгованості, що визначена у вищезгаданих розрахунках, відповідачем не були оскаржені.

Відповідач у порушення зазначених вимог законодавства фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, позивачу у встановлені строки не вносив. На час розгляду справи за підприємством обліковується заборгованість в розмірі 21 352,57 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи позивачем було належним чином обґрунтовано правомірність нарахування заборгованості Підприємства з витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за період 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року в сумі 21 352,57 грн., суд вважає зазначену суму боргу такою, що розрахована у відповідності до вимог чинного законодавства України.

З огляду на наведене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Бахмутського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Гарант» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року в сумі 21 352,57 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони – суб’єкта владних повноважень, судовий збір з відповідача, який не є суб’єктом владних повноважень, не стягується.

Повний текст постанови складено та підписано 20 лютого 2017 року.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150– 154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Бахмутського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Гарант» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01 вересня 2015 року по 30 грудня 2016 року в сумі 21 352,57 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 13 лютого 2017 року без участі сторін.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.