Справа № 596/2299/16-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/2299/16-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Підгородецької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області про зобов`язання призначити та виплатити грошову допомогу,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області про зобов`язання призначити та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі 10 пенсій на день її призначення відповідно п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час призначення йому пенсії Управлінням ПФУ в Гусятинському районі листом №32/К-11 від 01.11.2016 року відмовлено у виплаті грошової допомоги, оскільки до страхового стажу, який дає право на таку допомогу не був включений період його роботи з 30.09.1976 року по 04.05.1978 рік на посаді санітарного інструктора медичного пункту про проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а також зазначив, що згідно листа від 03.06.2016 року відповідачем було направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 про період проходження служби у закладах охорони здоровя і посаду на якій він перебував, такий же запит 25.07.2016 року направлено до Міністерства оборони Російкої Федерації м.Подольськ, однак станом на 13.11.2016 року відповіді не надходили. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, так як військова частина належить до установ державної форми власності, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченою п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де вказано, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків-35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та просив задовольнити його у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 .В позову не визнала, подала заперечення проти позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 р. до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №909 від 4 листопада 1993 р. "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 33 роки 16 днів.

Згідно військового квитка ОСОБА_1 , а також довідки №279 від 06.08.1980 року наданої ОСОБА_1 , не зазначено заклад охорони здоров`я у якому він проходив службу, що відповідав би Переліку закладів охорони здоров`я Міністерства оборони України №871 від 18.12.2013 року. Згідно цього Переліку до таких закладів належать, зокрема: військово-медичний центр (усіх найменувань, у тому числі клінічний), військовий госпіталь, філія госпіталю (усіх найменувань), окремий медичний батальой, медико- санітарний батальйон, військовий лазарет усіх найменувань, окрема медична рота, медичний взвод, медична служба (військової частини, коробля, підводного човна, медичний пункт (військової частини).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, приходить до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст в спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Гусятинському районі і отримує призначену пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами пенсійної справи, а також визнається стороною відповідача.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, види і форми пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.
З наданої копії трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач має понад 30 років страхового стажу роботи в державних та комунальних форм власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.
У вересні місяці 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, де вказав вимогу призначення та здійснити виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення згідно із п.7-1Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та п. «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області від 01.11.2016 року №32/К-11 у задоволенні заяви ОСОБА_1 у призначенні та виплаті грошової допомоги згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» було відмовлено (а.с.12).
Підставою для відмови відповідача у виплаті грошової допомоги є той факт, що згідно військового квитка, а також довідки №279 від 06.08.1980 року не зазначено заклад охорони здоров`я у якому ОСОБА_1 проходив військову службу, що відповідав би Переліку закладів охорони здоров`я Міністерства оборони України від 18.12.2013 року №871.
03.06.2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в Гусятинському районі направлений запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 про періоди проходження військової служби у закладах охорони здоров`я і посаду на якій перебував ОСОБА_1

25.07.2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в Гусятинському районі, направлений запит в Міністерство оборони Російської Федерації м.Подольськ щодо надання інформації до якого закладу охорони здоров`я належить військова частина в якій проходив службу ОСОБА_1 на посаді санітарного інструктора.

Станом на день розгляду справи в суді відповіді на запити не надходили.

Як слідує із змісту записів трудової книжки, ОСОБА_1 12.05.1976 році звільнений від займаної посади у звязку з призивом на військову службу, згідно Наказу №194 від 10.05.1976 року та з 18.05.1976 року проходив службу в лавах Радянської Армії .(а.с.14).
Згідно записів війського квитка НОМЕР_2 від 15.05.1976 року ОСОБА_1 з 30.09.1976 року по 04.05.1978 рік згідно наказів №193, №85 начальника штабу в/ч НОМЕР_1 , працював на посаді санітарного інструктора.
Як слідує із оригіналу службової характеристики, виданої начальником медичного пункту від 04.05.1978 року військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 при медичному пункті на посаді санітарного інструктора.
Зазначені обставини підтверджуються також оригіналом комсомольської характеристики, виданої заступником командира в/ч НОМЕР_1 від 04.05.1978 року.(а.с.35-36).
Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_1 з 16.05.1976 року по 04.05.1978 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 м.Одеса та працював на посаді санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_1 .
У відповідності до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах, державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж»- статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191 затверджено порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати. Відповідно до п.2 вказаного порядку, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно Переліку закладів охорони здоров`я Міністерства оборони України №871 від 18.12.2013 року до таких закладів охорони здоров`я належать, зокрема, медичний пункт (військової частини).

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 має законне право на призначення і виплату йому грошової допомоги згідно із п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки страховий стаж останньої на посадах передбачених пунктами «е» - «ж»статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить понад 30 років.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії відповідача в частині відмови позивачу у призначенні та виплатиті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі 10 пенсій на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" є протиправними, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог.

За таких обставин існують всі правові підстави для зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 70,71, 86, 94, 158-163 КАС України, п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191, суд , -

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області про зобов`язання призначити та виплатити грошову допомогу задовольнити.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів через Гусятинський районний суд з дня проголошення постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк