Справа № 755/1684/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/1684/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Астахова О.О. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Управління державної казначейської служби у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року позов задоволено частково: визнано неправомірною відмову Лівобережного об'єднання Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві у поверненні ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна; зобов'язано Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві внести подання до Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва про повернення ОСОБА_2 помилково зарахованого до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 4 818 ( (чотири тисячі вісімсот вісімнадцять) 92 грн., сплаченого при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 23.05.2014 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Ю.В., зареєстрованого в реєстрі № 828; в іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та винести нове рішення, яким в задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2014 року придбано у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 481 892,00 грн. Вказаний договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, витяг від 23 травня 2014 року №22053265.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири, позивачем був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4 818,92 грн. (1% його вартості), що підтверджується копією квитанції від 23 травня 2014 року.

Вважаючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач 30.12.2015 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, правонаступником якого є Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві із заявою про повернення помилково сплачених коштів.

Листом від 21 січня 2016 року № 1103/08 Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва відмовило позивачу у поверненні коштів, у зв'язку із тим, що звільнення інвалідів війни від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна чинним законодавством не передбачено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач постійним або службовим житлом не забезпечувалась, правом на приватизацію житла не скористалась та вперше придбала нерухоме майно, а тому звільняється від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, оскільки окрім іншого являється інвалідом війни.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 400/97-ВР).

Так, у відповідності до абзацу 1 пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону № 400/97-ВР передбачено, що об'єктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів.

У свою чергу, питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, згідно із Законом № 400/97-ВР, врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740).

Так, згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу вищевказаних положень Закону № 400/97-ВР та Порядку № 1740 вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач постійним або службовим житлом не забезпечувалась, правом на приватизацію житла не скористалась та вперше придбала нерухоме майно.

Крім того, за спеціальною нормою Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач, як інвалід війни має пільги, зокрема, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Процедура повернення коштів, надміру зарахованих до державного бюджету, врегульована «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року №226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за № 1000/7288 та здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Отже, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що для забезпечення захисту порушеного права позивача для повернення помилково сплачених коштів слід зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві внести подання до Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва про повернення ОСОБА_2 помилково зарахованого до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплаченого при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 23.05.2014 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, у сумі 4 818,92 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст.200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.