Справа № 802/198/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2017 р. Справа № 802/198/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Цимбал В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі Вінницька ОДПІ, відповідач) про визнання дій протиправними.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо формування та надіслання повідомлення від 22.09.2016 року №38094/02-28-13 про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а саме, у розділі ІІІ пункті А декларації не відображено відомості про квартиру, як місце фактичного проживання, зазначене у позиції 2 розділу І декларації.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви. Додатково наголосив, про відсутність у податкового органу правових підстав надіслання вказаного повідомлення, оскільки відповідно до чинного законодавства був позбавлений таких повноважень.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на доводи письмових заперечень. Додатково зазначила що відповідач діяв в порядку та спосіб визначений чинним законодавством.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює у територіальному управління Державної судової адміністрації України у Вiнницькій областi на посаді завідувача юридичного відділу.

Відповідно до вимог Закону України "Про очищення влади" ним подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік.

На виконання наказу міністерства фінансів України від 13.03.2015 року № 333 про затвердження "Порядку здійснення перевірки відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - порядок) податковим органом здійснено перевірку відомостей про нерухоме майно та встановлено недостовірність внесених позивачем відомостей податковій інформації, оскільки у розділі ІІІ пункті А декларації не відображено відомості про квартиру, як місце фактичного проживання, зазначене у позиції 2 розділу І декларації.

Відповідно до п. 18 Порядку відповідачем сформовано висновок та направлено повідомлення спеціально уповноваженим суб'єктам у с сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування.

Не погоджуючись з діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Основні засади запобігання і протидії корупції в публічній та приватній сферах суспільних відносин, відшкодування завданої внаслідок вчинення корупційних правопорушень збитків, поновлення порушених прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави станом на дату подання позивачем Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру регулювалися Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - Закон № 3206-VI).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 3206-VI суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Частиною 9 вказаної статті Закону № 3206-VI передбачено, що перевірка достовірності зазначених у декларації відомостей здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, визначеному цим органом.

Для здійснення перевірки достовірності зазначених у декларації відомостей державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, інша юридична особа публічного права протягом десяти днів з дня одержання декларації від суб'єкта декларування надсилає її копію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зокрема, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, письмово повідомляє про це спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування (ч.10 ст. 12 Закону № 3206-VI).

Матеріали справи свідчать, що правовою підставою формування та направлення повідомлення №38094/02-28-13 від 22.09.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру - є положення Закону № 3206-VI, зокрема його ст.12.

Проте, даний Закон № 3206-VI втратив чинність на підставі Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-УІІ від 14.10.2014 (далі Закон № 1700-УІІ ), крім положень щодо фінансового контролю, які втрачають чинність з початком роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування).

Згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року) дана система розпочала свою роботу з 01.09.2016 року.

За таких обставин, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, з 01.09.2016 року втратив свої повноваження на проведення перевірки декларацій та не мав законних підстав формувати та направляти повідомлення від 22.09.2016 року №38094/02-28-13 про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2015 рік.

Також, суд зауважує, що органам ДФС таке право не надавалось жодним іншим законом, чинним 22.09.2016 року.

Крім того, ч. 2 ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про захист персональних даних" визначено, зокрема, персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Так, відповідно до змісту вищевказаного повідомлення №38094/02-28-13 від 22.09.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, окрім іншого, відповідачем поширено інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1

В силу ч.6 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Згідно абз. 4 ст. 47 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Враховуючи викладене, інформація зазначена у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, зокрема, відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків, належить до інформації з обмеженим доступом та не підлягає поширенню без згоди відповідного суб'єкта декларування.

Отже, повідомленням про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру №38094/02-28-13 від 22.09.2016 року відповідачем одночасно неправомірно поширено інформацію з обмеженим доступом.

Згідно ст. 19 основного Закону України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачено ч.1 ст.11 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що визначено ч. 2 ст. 71 КАС України.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа..

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо надіслання повідомлення про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру № 38094/10/02-28-13 від 22.09.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович