Справа № 592/11555/16-а
Суддя: Зорік М. В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/64/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/мотивувальна частина/

21 лютого 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого - судді Зоріка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Хуторянської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Суми майора поліції Ющенка Андрія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №720668 від 15.11.2016 року, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2016 інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Суми майором поліції Ющенком А.В. відносно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 720668 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. У вказаній постанові зазначено, що 15.11.2016 о 08 год. 10 хв. в м. Суми на вул. І. Виговського поблизу буд. 20 позивач, керуючи т.з. ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.п. 34.1.1 ПДР України та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних т/з, чим порушив п.п. 2.1. ґ ПДР України. Вважає, що вказана постанова є неправомірною та безпідставною, такою, що винесена з грубими порушеннями Конституції України, норм процесуального права, а висновок про його вину у порушенні правил дорожнього руху не підтверджений будь-якими доказами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача Москаленко Д.О. у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, посилаючись на їх необґрунтованість, просив у задоволенні позову відмовити, як заявленому безпідставно та необґрунтовано.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, та матеріалами відеозапису, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.11.2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Суми майором поліції Ющенком А.В. відносно позивача було винесено постанову серії АР № 720668 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КпАП України.

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач пояснив, що вказане правопорушення не вчиняв, не перебував за кермом транспортного засобу ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначає, що коли інспектор підійшов до нього, він взагалі стояв в п`яти метрах від автомобіля біля воріт СТО. Також суду пояснив, що він приїхав на СТО зі своїм сином ОСОБА_3 , після чого син поїхав за своїми справами, а він залишився біля вказаного автомобілю чекати поки працівники СТО завершать ремонтні роботи із автомобілем.

Крім того, пояснив, що власник вказаного т. з. ОСОБА_3 є учасником бойових дій і відповідно до ст. 13 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пільги щодо страхового полісу.

Відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Як вбачається посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Сумським обласним військовим комісаріатом, ОСОБА_3 є учасником бойових дій. Згідно дослідженого в судовому засіданні технічного паспорту, ОСОБА_3 є власником автомобілю ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Офіційне тлумачення положень п. 13.1 ст. 13 див. в Рішенні Конституційного Суду N 7-рп/2014 (v007p710-14) від 23.12.2014 За змістом п.2.3 Рішення Конституційного Суду N 7-рп/2014, Конституційний Суд України вважає, що згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону № 1961 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).

Таким чином, у відповідності до зазначених вище положень, на власника автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 поширюється дія ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за змістом якої він, як учасник бойових дій, звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

З постанови серії АР № 720668 від 15.11.2016 року вбачається, що доказів на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху передбаченого п. п. 34.1.1 ПДР України до постанови не додано.
Також судом в судовому засіданні досліджено відео запис з нагрудної відеокамери інспектора, проте з інформації на вказаному носії неможливо зробити висновок про те, що вказане у постанові серії АР № 720668 від 15.11.2016 року правопорушення взагалі мало місце, крім того, неможливо ідентифікувати зображений на відеозапису автомобіль ВАЗ 2121 (не проглядаються номерні знаки), і тим більше не можливо встановити хто перебував за кермом автомобіля.
Крім того, відповідачем - інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Суми майором поліції Ющенком А. В. допущено порушення норм КУпАП під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; - прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: - дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; - транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); - технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; - розмір штрафу та порядок його сплати; - правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; - відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 36 КУпАП При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Постанова АР 720668 від 15.11.2016 року /а. с. 8/ не містить відомостей про те, що позивача вказаною постановою було також притягнуто до відповідальності відповідно до ст. 122 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП розглянуто справу та прийнято рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ст. 280 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КупАП передбачено, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - неможливо, оскільки відповідачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що правопорушення, яке ставиться у провину позивачу мало місце.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова серії АР № 720668 від 15.11.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.71, 86, 159 - 163 КАС України, ст. 276, 280, 293 КупАП, суд
П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Суми майора Ющенка Андрія Володимировича під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, незаконними.
Скасувати постанову серії АР № 720668 від 15.11.2016 року, складену інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Суми майором поліції Ющенком Андрієм Володимировичем.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відсутності особи яка подає скаргу під час ухвалення рішення суду апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови викладено 22 лютого 2017 року.

Суддя М.В. Зорік