Справа № 825/1508/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1508/16 Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А
21 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Пилипенко О.Є.
суддів - Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.,
при секретарі - Грабовській Т.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, скасування наказу та стягнення коштів,
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2016 року позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду, з адміністративним позовом до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати неправомірними дії командирів військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та скасувати наказ № 1451 від 23.06.2016 про результати проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі капітана ОСОБА_1 в частині: п.1. за порушення встановленого чинним законодавством порядку проходження служби, нехтування вимогами ст. ст. 12, 14, 254 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ на капітана ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення сувору догану; п.2.у відповідності вимог наказу Міністерства Оборони України № 260 від 11.06.2008 капітана ОСОБА_4 .В позбавити премії за червень 2016 року в повному обсязі;
стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 утриману з нього премію за червень 2016 року у розмірі 7064 грн.;
стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
У судове засідання з`явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про відмову задоволенні позовних вимог суд дійшов висновку, що спірний наказ від 23.06.2016 № 1451 винесений на підставі, у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України, а тому позбавлення капітана ОСОБА_1 премії за червень 2016 року у розмірі 7064 грн. також є правомірними діями з боку відповідача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить службу на посаді начальника служби ракетно-артилерійського озброєння та має звання капітана у в/ч польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 від 07.06.2016 № 128 старшим викладачем циклової комісії загальновійськових дисциплін майором ОСОБА_5 було проведено службове розслідування за фактом відсутності на службі 04.06.2016 капітана ОСОБА_1 , про що складено акт службового розслідування від 22.06.2016.
22.06.2016 службовими особами відповідача складено аркуш співбесіди з метою прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення щодо капітана ОСОБА_1 та складено акт про відмову ставити підпис про ознайомлення з аркушем бесіди.
На підставі акта службового розслідування відповідачем винесено наказ від 23.06.2016 № 1451 згідно п. 1 якого, за порушення ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ на капітана ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення сувору догану; згідно п. 2 якого, у відповідності до вимог наказу Міністерства Оборони України № 260 від 11.06.2008 капітана ОСОБА_1 позбавлено премії за червень 2016 року в повному обсязі.
23.06.2016 відповідачем складено акт про те, що капітан ОСОБА_1 23.06.2016 у нетаємному діловодстві військової частини ознайомився із наказом командира частини № НОМЕР_2 від 23.06.2016, але підпис ставити відмовився.
24.06.2016 відповідачем складено акт про доведення наказу командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 від 23.06.2016 № 1451 капітану ОСОБА_1 та про відмову останнім ознайомлюватись з зазначеним наказом.
Згідно розрахункової відомості № 7 за липень 2016 року та реєстру зарахувань на картрахунки в/ч НОМЕР_3 з капітана ОСОБА_1 утримано премію за червень 2016 року у розмірі 7064 грн. та виплачено 3436,07 грн. грошового забезпечення.
Вважаючи зазначений наказ та дії відповідача щодо утримання премії за червень 2016 року протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.
Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно із ст.ст. 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-14 військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 5 вказаного Закону за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності. притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.
Згідно з п. 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 82, службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Пункт 1.3 цієї Інструкції встановлює, що рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Судом встановлено, що наказом від 25.12.2015 № 2565 «Про організацію служби військ і бойового навчання у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в 2016 навчальному році» визначено розподіл офіцерів управління військової частини по групам контролю розпорядку дня.
04.06.2016 на контролі розпорядку дня була група заступника командира частини з озброєння підполковника ОСОБА_6 , в склад цієї групи згідно розпорядку, входить і капітан ОСОБА_1 , який в цей день був відсутній на службі, що письмово підтверджують військовослужбовці майор ОСОБА_7 та старший лейтенант ОСОБА_8 .
У своєму рапорті безпосередній керівник позивача від 04.06.2016 заступник командира військової частини з озброєння підполковник ОСОБА_9 зазначив, що капітан ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин.
Капітан ОСОБА_1 по факту своєї відсутності на службі відмовився давати будь-які пояснення.
Відповідно до ст. 203 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всього особового складу, крім військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків. Ці дні згідно з планами, а також вільний від занять час відводяться для відпочинку, проведення культурно-освітньої роботи, спортивних заходів та ігр.
Я правильно встановив суд першої інстанції, в порушення ст.ст. 12, 14 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» капітан ОСОБА_1 про причини своєї відсутності заступника командира військової частини з озброєння підполковника ОСОБА_9 не попередив, що є обов`язком військовослужбовця, чим порушив встановлений чинним законодавством порядок проходження служби.
Відповідно до ст. 97 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.
Спірний наказ позивачу було доведено командиром військової частини особисто та безпосереднім командиром позивача. Також, даний наказ було доведено (прочитано усно, позивач заслухав) про що зроблено запис в журналі доведення наказів, директив службових документів до о/с військової частини в складі офіцерів військової частини з військовим званням не нижче «капітана» (офіцери управління військової частини) про що було складено відповідний акт від 24.06.2016, що спростовує твердження позивача про його необізнаність про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
З наведеного вбачається, що капітан ОСОБА_1 знав про факт проведення щодо нього службового розслідування та винесення спірного наказу.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що позивач безпідставно був відсутній на службі 04.06.2016, оскільки вихідні дні є днями відпочинку для всього особового складу, крім військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків. Факт виконання останнім своїх обов`язків підтверджується тим, що 04.06.2016 на контролі розпорядку дня була група заступника командира частини з озброєння підполковника ОСОБА_6 , в склад цієї групи згідно розпорядку, входить і капітан ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції встановлено, що відповідачем були враховані характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку капітана ОСОБА_1 , що підтверджується його службовою характеристикою, а також враховано тривалість військової служби та рівень його знань про порядок служби.
Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що наведені фактичні обставини доведено відповідачем у повному обсязі, натомість позивачем під час апеляційного розгляду спростовані не були.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний наказ від 23.06.2016 № 1451 винесений на підставі, у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України, а тому позбавлення капітана ОСОБА_1 премії за червень 2016 року у розмірі 7064 грн. також є правомірними діями з боку відповідача, оскільки згідно п. 31.6 Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 206, командир вiйськової частини позбавляє вiйськовослужбовцiв премiї повнiстю за невихiд на службу без поважних причин.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.