Справа № 0870/3443/12
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року о/об 13 год. 31 хв.Справа № 0870/3443/12 СН/808/51/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС, Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізької області про стягнення суми пені по бюджетній заборгованості,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № 118 від 01.07.2016 року)

від відповідача 2 - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 169/28-04-10-017 від 30.09.2016 року)

представник відповідача 2 - не прибув

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС, Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізької області, в якому позивач з наступними уточненнями просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 16 446 802,00 грн. за період з 04 листопада 2012 року по 30 вересня 2013 року, що дорівнює 2 916 626,29 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення органу державної податкової служби, яким позивачу було зменшено суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість скасовано судовим рішенням, що набрало законної сили. Тобто, відсутність з боку позивача порушень норм податкового законодавства, правильність формування позивачем сум бюджетного відшкодування ПДВ, відсутність підстав для зменшення сум бюджетного відшкодування встановлено в судовому порядку, що згідно положень статті 72 КАС України є обставиною для звільнення від доказування. Виходячи з наведеного, та зважаючи на відсутність з боку позивача порушень норм закону та підтвердження в судовому порядку правильності формування суми бюджетного відшкодування ПДВ, ненадання податковим органом відповідного висновку органу державного казначейства про бюджетне відшкодування ПДВ вбачається неправомірним. Таким чином, з огляду на загальні принципи набрання судовим рішенням законної сили, позивач вважає, що набрання судовим рішенням законної сили, яке є обов'язковим до виконання, обумовлює виникнення у податкового органу обов'язку подати органу державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Також вказує на те, що Податковий кодекс України визначає загальні принципи узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом. Так, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовуються повідомлення-рішення органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. З огляду на викладене, позивач вважає, що сума заявлена до бюджетного відшкодування набуває статусу бюджетної заборгованості саме з моменту набрання рішенням про скасування податкового повідомлення-рішення законної сили. Таким чином, виходячи із системного аналізу наведених норм, позивач вважає, що закінчення процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення пов'язується саме із набранням законної сили рішенням суду першої інстанції за наслідками апеляційного провадження та винесенням судом апеляційної інстанції постанови або ухвали, які набирають законної сили з моменту їх проголошення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити у поновному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях (вх. №22687 від 20 липня 2016 року), відповідно до яких зазначає, що у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків. Відповідач вказує на те, що поняття остаточного судового рішення врегульоване статтею 242 КАС України, згідно якої Постанова Верховного Суду України є остаточною і оскарженню не підлягає. Також вважає, що розрахунок пені який надав позивач не зрозумілий та не може бути застосований для нарахування пені.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі та просив суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судове засідання не прибув, 28 липня 2016 року через канцелярію суду подав пояснення відповідно до яких зазначає, що Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізької області жодним чином не порушило право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, оскільки діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, 06 жовтня 2016 року через канцелярію суду представником відповідача-2 подано клопотання відповідно якого просить розглядати справу за відсутності представника Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізької області

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 30 листопада 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача-1, дослідивши пояснення відповідача-2, наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд зясував наступне.

З 05 серпня 2010 року по 26 серпня 2010 року податковим органом перевірено достовірність нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01 травня 2010 року по 31 травня 2010 року, про що складено акт перевірки № 492/08-01 /00186536 від 30.08.2010.

Вищезазначеним актом встановлено, що сума бюджетного відшкодування у розмірі 16 446 802 грн. заявлена в порушення вимог підпункту 1.3, 1.8 статті 1, підпункту 7.4.1 п.7.4, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі вказаного акту податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення № /0 від 07 вересня 2010 року, № /1 від 28 вересня 2010 року, № /2 від 25 листопада 2010 року, якими зменшено суму бюджетного відшкодування по декларації за червень 2010 року на суму 16 446 802 гривень.

Вказані рішення оскаржені до суду та постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року по справі №2а-10042/10/0870 скасовані.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судами першої та апеляційної інстанцій визнано необґрунтованими висновки акту перевірки щодо неправомірності нарахування бюджетного відшкодування.

Також визначено, що позивач правомірно відносив сплачений ним в ціні товару ПДВ до свого податкового кредиту, а отже, питання щодо правомірності віднесення сум до бюджетного відшкодування не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи, а тому є безспірним факт того, що позивачем правильно, правомірно та на підставі закону заявлено суму до бюджетного відшкодування у розмірі 16 446 802 гривень.

13 квітня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС, Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізької області про стягнення суми пені по бюджетній заборгованості.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2012, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» задовольнити частково, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2012 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає адміністративний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Як зазначено у пункті 6 «Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість», затвердженого 17 січня 2011 року постановою Кабінету Міністрів України №39, у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Пунктом 1 наказу Міністерства фінансів України №1396 від 07 листопада 2011 «Про затвердження форм документів, що використовуються у процесі відшкодування сум податку на додану вартість», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1334/20072, затверджено форму Висновку про суми відшкодування податку на додану вартість.

Представник позивача наполягає, що саме завдяки зволіканню СДПІ щодо повернення 16 446 802,00 грн. бюджетного відшкодування податку на додану вартість на користь позивача виникла заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

У пункті 200.23 статті 200 Податкового кодексу України зазначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відтак, на суми податку, не відшкодовані протягом визначених статті 200 Податкового кодексу України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після отримання рішення суду до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у звязку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 03 червня 2014 року у справі №21-131а14.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, позивач надає до суду розрахунок пені на рівні 120 відсотків річних облікової ставки НБУ відповідно до якого зазначено, що розрахунок здійснено за період з 04 листопада 2011 року по 30 вересня 2013 року. Тобто з дати складання повного тексту рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 року, після спливу пяти днів на підготовку податковим органом висновку по дату фактичного відшкодування бюджетної заборгованості.

Але, суд не погоджується з визначеним терміном на підставі наступного.

Так, як вже зазначалося вище відповідно до пункту 200. 15 статті 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Тобто, вищезазначена стаття зобовязує податковий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем, саме отримання, відповідного рішення подати до Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Так, під час розгляду справи №0870/3443/12, у суду виникли питання, щодо дат направлення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом копій судових рішень сторонам адміністративного провадження по справі № 2а-10042/10/0870, оскільки це впливало на вирішення адміністративної справи №0870/3443/12.

Відповідно до супровідного листа Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду №10042/10/08709101/10344/2011 від 04 листопада 2011 року зазначено, що у звязку з фінансування, копії рішень для сторін не надсилались.

При встановлені дат направлення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом копій судових рішень сторонам по справі № 2а-10042/10/0870, судом встановлено, що податковий орган не отримував копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Таким тином, суд приходить до висновку про те, що враховуючи вимоги пункту 200.15 статті 200 ПК України, для встановлення дати початку періоду нарахування пені, необхідно встановити дату отримання судового рішення.

Так, відповідно до матеріалів адміністративної справи № 2а-10042/10/0870 податковий орган отримав рішення Вищого адміністративного суду України 13 листопада 2012 року.

Перебіг пятиденного строку починається з наступного дня тобто з 14 листопада 2012 року, пятий робочий день (останній день в який податковий орган зобов'язаний був подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету) припадає на 19 листопада 2012 року. Таким чином, період розрахунку пені повинен починатися з 20 листопада 2012 року.

На підставі викладеного, розрахунок пені має бути наступним.

Період розрахунку пені починається з 20 листопада 2012 року по 30 вересня 2013 року (315 днів).

Сума бюджетної заборгованості становить 16 446 802,00 грн.

Облікова ставка Національного банку України на день початку розрахунку пені становила 7,5 %.

Таким чином, сума пені складає (16 446 802,00 грн. х 315 днів : 100% х 7,5% ставки НацБанку України х 1,2) : 365 = 1 277 443,39 грн.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що на користь ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» повинна бути стягнута пеня з Державного бюджету України на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 16 446 802,00 грн. за період з 20 листопада 2012 року по 30 вересня 2013 року, що дорівнює 1 277 443, 39 грн.

Як зазначено у частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

За правилами частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 72, 86, 158 163, 167, 244-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 16 446 802,00 грн. за період з 20 листопада 2012 року по 30 вересня 2013 року, що дорівнює 1 277 443, 39 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 954,05 (девятсот пятдесят чотири) гривні 05 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов