Справа № 227/4977/16-а
Суддя: Тимофєєва Г. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21.02.2017
227/4977/16-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайнний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Тимофєєвої Г.Л.

при секретарі Сухіна О.Ю.

представника позивача Трун О.В.

представника

відповідача Сердюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який в подальшому уточнив, до відповідача, в якому просив: визнати дії відповідача неправомірними щодо не зарахування до загального стажу для призначення пенсії за п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди його роботи: з 05.02.1977 р. по 25.03.1977 р. у Донецькому АТП на посаді автослюсаря першого розряду; з 10.06.1986 р. по 13.03.1987 р. у ТОВ «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду; з 17.03.1987 р. по 20.04.1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві на посаді водія автобусу 3 класу та період проходження військової служби з 01.11.1978 р. по 29.10.1980 р. Просить скасувати рішення Добропільського об`єднаного УПФУ № 2869 від 21.07.2016р. та від 05.10.2016р. про відмову в призначенні пенсії, та зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу позивача вказані спірні періоди роботи.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням відповідача № 2869 від 21.07.2016 року позивачу відмовлено, оскільки надані уточнюючі довідки на підтвердження трудового стажу, у зв`язку з відсутністю відповідних записів в трудовій книжці, не були прийняті УПФУ, як такі, що не відповідають вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р. Після усунення недоліків, позивач повторно 05.10.2016р. виніс рішення № 2869 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та не включив до загального стажу роботи спірні періоди.

Між тим, позивач вважає, що вказані періоди роботи та проходження військової служби підтверджуються належними довідками, такими, що містять всі необхідні зазначення, зокрема, дати прийняття на роботу, назви професій, номери та дати наказів про прийняття та звільнення, підписи уповноважених осіб та печатки. За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав.

Представник позивача, адвокат Трун О.В., що діяла на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що першу трудову книжку ОСОБА_1 втратив в 90-х роках, перебуваючи на заробітках в Росії. Дублікат трудової книжки починається з записів, датованих 23.12.21996 року. Через відсутність записів про трудову діяльність, позивач не може оформити пенсію на пільгових умовах

Представник відповідача ОСОБА_2 , що діяв на підставі довіреності, в судовому засіданні та в своїх письмових запереченнях, позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, мотивуючи свою позицію тими ж самими обставинами, які були зазначені у його рішенні про відмову позивачу в призначенні пенсії. Зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як рішення № 2869 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 21.07.2016р. та 05.10.2016р. винесені правомірно. Відповідно наданим документам страховий стаж позивача складає 15 років 03 місяці 02 дні, в тому числі стаж за Списком 1 шахтарі 06 років 01 місяць 18 днів. Спірні періоди, які є предметом позову не були включені до загального стажу роботи.

Період роботи з 05.02.1977 р. по 25.03.1977 р. у Донецькому АТП на посаді автослюсаря не включено через порушення п.п. 8, 18 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок, № 295/5, зареєстрованих в Мінюсті 04.03.2015р. № 251/26696, зокрема довідка не оформлена українською мовою та не має підпису керівника підприємства.

Періоди роботи з 10.06.1986 р. по 13.03.1987 р. у ТОВ «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду; та з 17.03.1987 р. по 20.04.1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві на посаді водія автобусу 3 класу в порушення вимог п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідки не містять посилань на первинні документи за час виконання роботи, нема зазначення та підпису виконавця, крім того видані установами, які знаходяться на території, непідконтрольній українській владі, видані російською мовою.

Період проходження військової служби з 01.11.1978 р. по 29.10.1980 р. посилаючись на пункт 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління ПФУ від 25.11.2005р. № 22-1, шляхом надіслання запиту в Добропільський об`єднаний міський військовий комісаріат, не підтвердився період проходження ОСОБА_1 військової служби.

За таких обставин, в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного загального трудового стажу.

Вислухавши представників сторін, перевіривши доводи позову та заперечення проти нього, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з`ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до п.6 ст. 92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

Згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, з 01.04.2016р. по 31.03.2017р. не менше 21 року у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського об`єднаного управління ПФУ з заявою про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням начальника Добропільського об`єднаного УПФУ ОСОБА_3 № 2869 від 21.07.2016 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди його роботи: з 05.02.1977 р. по 25.03.1977 р. у Донецькому АТП на посаді автослюсаря; з 10.06.1986 р. по 13.03.1987 р. у ТОВ «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду; з 17.03.1987 р. по 20.04.1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві на посаді водія автобусу 3 класу та період проходження військової служби з 01.11.1978 р. по 29.10.1980 р., не були зараховані до загального трудового стажу, оскільки надані уточнюючі довідки на підтвердження трудового стажу та військової служби, у зв`язку з відсутністю відповідних записів в трудовій книжці, не були прийняті УПФУ, як такі, що не відповідають вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р. Після усунення недоліків, позивач повторно 05.10.2016р. виніс рішення № 2869 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та не включив до загального стажу роботи спірні періоди. Відповідно наданим документам страховий стаж позивача складає 15 років 03 місяці 02 дні, в тому числі стаж за Списком 1 шахтарі 06 років 01 місяць 18 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного загального трудового стажу, в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.9-13)

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12 серпня 1993 р. N 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В п. 3 цього Порядку вказано, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем для підтвердження загального трудового стажу в Добропільське об`єднане УПФУ були надані уточнюючи довідки.
Згідно п. 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Крім того, пунктом 4.4. розділу 4. «Форми використання відомостей, що містяться в архівних документах» Правил роботи архівних установ України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.04.2013 № 656/5 (далі Правила роботи архівних установ № 656/5), передбачено, що архівні довідки, копії і витяги оформлюють на бланку архіву із зазначенням назви виду документа, засвідчують підписом керівника архіву (архівні довідки - також підписом виконавця) і відбитком печатки архіву.

Як вбачається з доданої ОСОБА_1 архівної довідки на підтвердження своєї роботи у період з 05.02.1977 по 25.03.1977 р. в ВАТ «Донецьке автотранспортне підприємство № 11424» на посаді автослюсаря першого розряду, за № 0159/04-0195 від 06.05.2014р., виданої ФОП « ОСОБА_4 », довідка, в порушення Порядку № 637 та Правил роботи архівних установ підписана старшим спеціалістом, а не керівником підприємства, (а.с. 6). Таким чином, вказаний період роботи зарахуванню до стажу не підлягає.

Згідно витягу безкоштовного запиту з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 , основним видом економічної діяльності є функціонування бібліотек і архіві, діяльність не припинено (а.с.51).

Щодо зарахування до загального стажу роботи позивача період роботи з 10.06.1986 р. по 13.03.1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, суд зазначає наступне. Довідка з міста роботи № 52 від 17.09.2013 року, видана Товариством з обмеженою відповідальність «СУ-37» містить періоди роботи, посаду, номери наказів за якими ОСОБА_1 було прийнято на роботу та звільнено, тобто первинні документи. Довідка підписана директором ТОВ «СУ-37» та скріплена гербовою печаткою підприємства (а.с.8). Крім того, в судовому засіданні вивчалась історична довідка по вказаному підприємству № 53 від 17.09.2013р., за якою дійсно в період роботи ОСОБА_1 1986-1987р.р. підприємство мало назву «СУ-37» трест «Ялтакурортстрой» (а.с.34) Таким чином, вказаний період роботи підлягає зарахуванню до стажу роботи позивача, оскільки довідка відповідає вимогам п.п. 1,3, 23, 24 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 серпня 1993 р. N 637.

Щодо відсутності підпису виконавця на зазначеній довідці, суд вважає, що це не спростовує необхідних та достатніх відомостей про роботу ОСОБА_1 в даному підприємстві.

Згідно витягу безкоштовного запиту з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «СУ-37» зареєстровано в АР Крим м. Алушта, вул. Піонерська, 17 та не припинено (а.с.45).

На підтвердження роботи в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 на посаді водія автобусу 3 класу у період з 17.03.1987 р. по 20.04.1990 р., ОСОБА_1 надано довідку № 347 від 31.05.2005р., видану відкритим акціонерним товариством «Алуштінське автотранспортне підприємство 14341» (а.с.7) Крім того, до матеріалів справи долучена довідка про послідовність перейменування та вступу в права правонаступника ВАТ «Алуштінське автотранспортне підприємство 14341» № 348 від 31.05.2005р. (а.с. 35).

З даної довідки вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Алуштінське автотранспортне підприємство № 11073 на посаду водія автобусу третього класу з 17 березня 1987 року за наказом № 118 від 17 березня 1987 року та був звільнений 20 квітня 1990 року за статтею 38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) відповідно до наказу № 156 від 20 квітня 1990 року.

Відповідно до довідки ВАТ «Алуштінське автотранспортне підприємство 14341» № 348 від 31.05.2005р. (а.с.35), вбачається, що у період часу з 1957 року (моменту створення підприємства) по 1996 рік (реорганізація в Алуштінське АТП 14341) було неодноразово реорганізовано та перейменовано. В період роботи ОСОБА_1 воно також декілька разів змінювало свою назву.

Проаналізовані в судовому засіданні вказані довідки, які інформаційно доповнюють одна одну та в своїй сукупності об`єктивно відображають період перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Алуштінським АТП 11073.

Отже, вказаний період роботи з 17.03.1987 р. по 20.04.1990 р. підлягає зарахуванню до загального стажу роботи позивача, оскільки довідка відповідає вимогам п.п. 1, 3, 23, 24 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 серпня 1993 р. N 637.

Згідно витягу безкоштовного запиту з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «Алуштинська автотранспортне підприємство № 14341» було зареєстровано в АР Крим АДРЕСА_2 , та припинило свою діяльність 25.03.2008р. (а.с.48)

Отже, в судовому засіданні встановлено, що довідки № 52 від 17.08.2013р. тв. № 347 від 31.05.2005р. містять всю необхідну інформацію, для урахування даного періоду роботи позивача в загальний трудовий стаж, зокрема в них містить посилання на первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки (накази), підписані керівниками підприємств, скріплені гербовими печатками.

Пунктом 18 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02.03.2015 № 295/5 (далі Порядок № 295/5), передбачено, що архівна довідка оформлюється державною мовою, повинна мати реєстраційний номер та дату оформлення.

Між з тим, з оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що Добропільським об`єднаним УПФУ приймались уточнюючи довідки про стаж роботи ОСОБА_1 на інших підприємствах, що були складені російською мовою.

Крім того, посилання відповідача на те, що уточнюючи довідки не відповідають вимогам Порядку № 295/5, а також Правилам роботи архівних установ № 656/5, помилкове, оскільки зазначений Порядок був прийнятий та зареєстрований в Мінюсті України 04 березня 2015 р. за № 251/26696, Правила - 10 квітня 2013 р. за № 584/23116, тобто вже після складання та видачі архівних уточнюючих довідок про періоди роботи ОСОБА_1 .

Щодо посилань відповідача на недійсність довідок ТОВ «СУ-37», ВАТ «Алуштінське АТП 14341» через те, що вони видані підприємствами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, не заслуговують на увагу, оскільки довідки були видані позивачу до проведення АТО на території м. Донецька та АР Крим.

Відповідач відмовив позивачеві в зарахуванні до загального стажу роботу вищевказаних періодів за формальними підставами, не врахував особливі обставини, що склалися в даних спірних правовідносинах, так як позивач позбавлений можливості з об`єктивних причин отримати та надати уточнюючи довідки, у встановленому законом порядку, які б підтверджували його загальний стаж.

Пунктом 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 серпня 1993 р. N 637, передбачено, що для підтвердження військової служби, приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, та ін.

З копії долучених довідок № 4/18 від 30 січня 2007 року, виданої Добропільським об`єднаним міським військовим комісаріатом, ОСОБА_1 проходив військову службу з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року та знятий з військового обліку за досягненням граничного віку. (а.с.37)

Крім того, з копії довідки № 10 від 12.02.2014р., виданої Добропільським об`єднаним міським військовим комісаріатом, вбачається, що ОСОБА_1 був учасником бойових дій республіки Афганістан у період з лютого 1980 року по жовтень 1980 року (а.с. 37), та має посвідчення учасника бойових дій, видане 15.02.2007 року Добропільським об`єднаним міським військовим комісаріатом (а.с. 38)

Разом з тим, через те, що вказані документи для призначення пенсії були надані ОСОБА_1 не в оригіналах, ПФУ, на виконання пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджених Постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, було перевірено обґрунтованість їх видачі. (а.с.39)

Довідкою № 4653 від 25.10.2016р. Добропільський об`єднаний міський військовий комісаріат повідомив, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває. (а.с.40)

Разом з тим, в судовому засіданні представником позивача до матеріалів справи була долучена довідка № 82 від 27.10.2016р., за якою Добропільський об`єднаний міський військовий комісаріат повідомив, що ОСОБА_5 проходив війську службу у період 01.11.1978р. по 29.10.1980р., що повністю відповідає відомостям, які містяться в довідках № 4/18 від 30 січня 2007 року та № 10 від 12.02.2014р. (а.с.36)

На виконання вимог частин 4 та 5 статті 11 КАС України, згідно яких на суд покладається обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин справи, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, судом була отримана довідка з Добропільського об`єднаного міського військового комісаріату № 254 від 17.02.2017р., інформація якої, підтвердила період проходження ОСОБА_1 військової служби. (а.с.61)

Таким чином, вищезазначений період військової служби позивача підлягає зарахуванню до загального трудового стажу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, з урахуванням всіх доводів сторін, оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх належності та взаємозв`язку, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині зарахування до загального стажу роботи ОСОБА_1 з 17.03.1987 р. по 20.04.1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу з класу, з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року.

Отже, відповідачем не враховано, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження трудового стажу, що надає право на призначення пенсії за п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах, а також не взятий до уваги той факт, що останній позбавлений можливості надати дійсні довідки про стаж роботи на підприємстві, що відповідають вимогам чинного законодавства, що свідчить про протиправність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.
При цьому, суд звертає увагу на той факт, що підставою для звернення позивача до суду є неправомірні дії суб`єкта владних повноважень, в зв`язку з чим, суд визнаючи дії суб`єкта владних повноважень незаконними, зобов`язує відповідача здійснити дії, спрямовані на поновлення прав позивача, як особи, яка має право на пенсійне забезпечення.
Що стосується вимог позивача в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 15.07.2016 року, то суд виходить з такого.

Відповідно до ст.45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до ст.58 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рганом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, суд приходить до переконання, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно визначати чи достатньо наявного у позивача загального та пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Враховуючи наведене, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Проте, суд вважає, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії з 15.07.2016 року з урахуванням загального стажу за періоди його роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що підставою для звернення позивача до суду є неправомірні дії суб`єкта владних повноважень, в зв`язку з чим, суд визнаючи дії суб`єкта владних повноважень незаконними, зобов`язує відповідача здійснити дії, спрямовані на поновлення прав позивача, як особи, яка має право на пенсійне забезпечення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 10, 11, 17, 69, 70, 71, 94, 99, 102, 105, 122, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу Адміністративного судочинства України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до загального стажу роботи ОСОБА_1 , період роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року.

Скасувати рішення начальника Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2869 від 21.07.2016р. та 05.10.2016р. про відмову в призначенні пенсії в частині не зарахування до загального стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р., з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. та період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року.
Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки, для призначення йому пенсії за п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року.

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії з 15 липня 2016 року з урахуванням загального стажу за періоди його роботи: з 10 червня 1986 р. по 13 березня 1987 р. у «СУ-37» треста «Ялтакурортстрой» на посаді газоелектрозварника 2 розряду, з 17 березня 1987 р. по 20 квітня 1990 р. в Алуштінському автотранспортному підприємстві 11073 по посаді водія автобусу 3 класу, період військової служби з 01 листопада 1978 року по 29 жовтня 1980 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова суду може бути оскаржена повністю або частково до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня її проголошення сторонами та іншими особи, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.
В судовому засіданні 20 лютого 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст постанови буде виготовлено протягом п`яти днів.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

21.02.2017