Справа № 607/9336/16-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 р. Справа № 876/10043/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Гулида Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року у адміністративній справі №607/9336/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі, у якому заявляє вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №088681 від 12 серпня 2016 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема зазначає, що поліцейським не було складено протоколу про адміністративне правопорушення та не враховано, що позивач змушений був перетнути праву смугу руху, аби потрапити на ліву. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДР № 088681 від 12 серпня 2016 року, ОСОБА_2 12 серпня 2016 року о 18 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки Fiat Skudo, н.з. НОМЕР_1, вулицею Живова, 7, у м. Тернополі, здійснив рух смугою руху, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах його повноважень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставина справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З наданої представником відповідача схеми видно, що права смуга руху по вул. Живова, починаючи з перехрестя вулиць Шептицького та Живова у м. Тернополі, позначена дорожнім знаком 5.11.

Пунктом 17.1 ПДР визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів відеофіксації видно, що автомобіль ОСОБА_2 здійснював рух правою смугою руху, позначеною дорожнім знаком 5.11, а отже з порушенням зазначеного вище пункту ПДР України.

Вказаними вище матеріалами спростовуються твердження позивача про те, що він не здійснював руху правою смугою, а лише тимчасово використав її для того, аби перелаштуватись у ліву, а також про те, що на місці події він заявляв клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення за участі його адвоката, хоча таке право поліцейським було йому роз'яснено.

На місці події дійсно не складався протокол про адміністративне правопорушення і це не суперечить вимогам закону з огляду на таке: відповідно до вимог ч. 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з нормами ч.ч. 2, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у цьому випадку поліцейським обґрунтовано не складався протокол про адміністративне правопорушення, а, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є доводи апелянта на те, що у спірній постанові відсутні посилання на докази, на підставі яких вона прийнята, оскільки статтею 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, не передбачено вимог щодо наявності у цьому документі таких відомостей.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року у адміністративній справі №607/9336/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді Н.В. Бруновська

Р.М. Гулид

Повний текст ухвали складено 21.02.2017р.