Справа № 522/23365/16-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

за участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Малиновського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Публічне акціонерне товариство «Східно-Український банк «Грант», про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ :

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Малиновського ВДВС міста ОСОБА_1 ГТУЮ в Одеській області про визнання протиправними дій щодо засвідчення печаткою надпису у п. 2 розділу «відмітки судового виконання про виконання (рішення/вироку) або про повернення стягувачу із зазначенням повернення» наступного змісту : «03.12.2014 відмовляю за ст. 26 п. 4 держ вик» та проставлення відбитку печатки другого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції у виконавчому листі № 509/2261/13-ц, який видано 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2013 р. на користь ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» відносно боржника ОСОБА_3, та про визнання цього напису недійсним.

24 січня 2017 року до суду надійшло клопотання ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» про залучення його до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, та про закриття провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 16 лютого 2017 року до участі у даній справі залучено ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В судовому засіданні представник ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» - ОСОБА_2 підтримав згадане клопотання в частині закриття провадження у даній справі, а представник позивача ОСОБА_4 категорично заперечувала проти закриття провадження у справі.

Малиновський ВДВС міста ОСОБА_1 ГТУЮ в Одеській області не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Вирішуючи вказане клопотання представника ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

По-перше, предметом даного позову є визнання протиправними дій Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ, які були вчинені ним щодо виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2013 року по цивільній справі № 509/2261/13-ц та повязані з виконавчим документом виконавчим листом № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданим 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, боржником за яким є позивач ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.08.2010 р. (реєстр. № 4518) та договором № 1 від 22.07.2011 р. про зміну умов вказаного договору іпотеки, посвідченими приватним нотаріусом Одеського місокого нотаріального округу ОСОБА_5, а саме : на житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Паркова, будинок 2, та складається в цілому з житлового будинку з черепашника під літ. «А-2, А(1), А(2), а, а(1)», загальною площею 517,7 кв.м., житловою площею 138,1 кв.м., під № 1-6,І споруди, який належав іпотекодавцю ОСОБА_6, яка померла 09.05.2012 р., на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 08.04.2005 р. (бланк САА № 033884), зареєстрованого в Овідіопольському РБТІ у книзі 4 номер запису 682, реєстраційний номер 10425199, та на земельну ділянку, площею 0,1500 га за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Паркова, будинок 2, кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0828, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, яка належала іпотекодавцю ОСОБА_6, яка померла 09.05.2012 р., на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 071052, виданого Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 07.05.2002 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського РНО Одеської області 08.04.2002 р. Р№ 1512, зареєстрованого Таїровською с/р Овідіопольського району Одеської області 16.04.2002 р. № ДК-920 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТІ № 1805-18 шляхом продажу цих предметів іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для їх подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості ПП «АЖИО-ПЛЮС» перед стягувачем ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» за кредитним договором № 06/отд-21 від 19.08.2010 р. з додатковими угодами до нього, у розмірі 753 677,83 дол. США, з яких: 709 956,03 дол. США заборгованість за кредитом, 42 734,56 дол. США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 987,24 дол. США пені за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами.

По-друге, підставою звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом стали дії Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ щодо нібито незаконного проставляння на виконавчому листі № 509/2261/13-ц відмітки про те, що 03.12.2014 року державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ, на підставі п. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», було відмовлено ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області.

Проте обставини, на які посилається позивач у даній справі, вже були встановлені судовими рішеннями у аналогічних цивільних справах, та цим обставинам була надана належна правова оцінка.

Так, 11.01.2016 року представником ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Овідіопольського районного суду Одеської області у цивільній справі № 509/2261/13-ц було подано скаргу про скасування рішень державного виконавця, а саме: постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015 року, постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2015 року у виконавчому провадженні № 49670442, з примусового виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, боржником за якими є ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обгрунтування поданої скарги, представник ОСОБА_3 зазначала про те, що строк предявлення до виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, закінчився.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2016 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2016 року, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3, про скасування рішень державного виконавця у виконавчому провадженні № 49670442.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року у вказаній справі, касаційну скаргу ОСОБА_3 було відхилено, а ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11.05.2016 року залишено без змін.

При цьому, під час розгляду скарги у цивільній справі № 509/2261/13-ц та постановлення за результатами її розгляду ухвали від 18 березня 2016 року, Овідіопольським районним судом Одеської області були досліджені, встановлені та підтверджені належними доказами наступні обставини даної справи:

02.12.2013 року виконавчий лист № 509/2261/13-ц, за яким боржником є ОСОБА_3, було предявлено представником ПАТ «Банк «Грант» до виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

03.12.2013 року головним державним виконавцем Кравець О.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3, про що було винесено постанову ВП № 41043597.

Отже, строк для предявлення виконавчого документа до виконання перервався 02.12.2013 року, та перебіг строку предявлення виконавчого документа до виконання поновився з 03.12.2013 року.

03.12.2014 року виконавчий лист № 509/2261/13-ц, за яким боржником є ОСОБА_3, було предявлено представником ПАТ «БАНК «ГРАНТ» до виконання до Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ.

03.12.2014 року державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ було відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3, на виконавчому листі було проставлено відповідну відмітку, яку було скріплено підписом державного виконавця та печаткою органу ДВС.

Отже, строк для предявлення виконавчого документа до виконання перервався 03.12.2014 року, та перебіг строку предявлення виконавчого документа до виконання поновився з 03.12.2014 року.

25.11.2015 року виконавчий лист № 509/2261/13-ц, за яким боржником є ОСОБА_3, було предявлено представником ПАТ «БАНК «ГРАНТ» до виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

25.11.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3, на виконавчому листі було проставлено відповідну відмітку, яку було скріплено підписом державного виконавця та печаткою органу ДВС.

Отже, строк для предявлення виконавчого документа до виконання перервався 25.11.2015 року, та перебіг строку предявлення виконавчого документа до виконання поновився з 25.11.2015 року.

09.12.2015 року виконавчий лист № 509/2261/13-ц, за яким боржником є ОСОБА_3, було предявлено представником ПАТ «БАНК «ГРАНТ» за належною підвідомчістю у відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України».

Суд прийшов до висновку, що стягувач ПАТ «Банк «Грант» звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до закінчення строку предявлення виконавчого документа до виконання, а тому державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7, діючи в межах повноважень, здійснивши необхідну перевірку виконавчого документа та встановивши, що строк давності предявленого виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області, неодноразово переривався предявленням цього виконавчого листа до виконання, та знову поновлювався ще на один рік у звязку з відмовою у відкритті виконавчого провадження, виніс цілком законну та обґрунтовано постанову про відкриття виконавчого провадження».

Також, 11.01.2016 року представником ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 до Овідіопольського районного суду Одеської області у цивільній справі № 509/2261/13-ц було подано скаргу, про скасування рішень державного виконавця, а саме: постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015 року, постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2015 року у виконавчому провадженні № 49670212; постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015 року, постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження 22.12.2015 року у виконавчому провадженні № 49643304, з примусового виконання виконавчих листів № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданих 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, боржниками за якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обгрунтування поданої скарги, представник ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 знову, як і у попередній скарзі, посилалась на те, що строк предявлення до виконання виконавчих листів № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданих 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, закінчився.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2016 року, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_1, про скасування рішень державного виконавця у виконавчих провадженнях № 49670212 та № 49643304.

Відмовляючи у задоволенні цієї скарги, суди першої та апеляційної інстанцій, як і у попередньому випадку, дійшли до обґрунтованого висновку стосовно того, що стягувач ПАТ «БАНК «ГРАНТ» звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до закінчення строку предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки строк давності предявлення виконавчих листів № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданих 19.11.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області, до виконання неодноразово переривався предявленням таких виконавчих листів до виконання, у тому числі й до Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ, та знову поновлювався ще на один рік, у звязку з відмовою у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, за результатами розгляду означеної вище скарги, судами була надана належна правова оцінка доводам представника скаржників ОСОБА_4 щодо наявності набравшої законної сили ухвали апеляційного суду Одеської області від 10.11.2015 року про відмову у задоволенні заяви ПАТ «БАНК «ГРАНТ» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання та щодо інформації, яка міститься у листі Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса від 25.05.2016 за № 10854/2.

Так, у постановлених ухвалах суди зазначили наступне:

«Доводи представника скаржників ОСОБА_4, що оскаржувані постанови винесені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки набрало законної сили рішення апеляційного суду Одеської області (а.с.19-25), яким ПАТ «БАНК «ГРАНТ» відмовлено у поновленні строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд до уваги взяти не може, оскільки при винесенні вказаного рішення апеляційним судом Одеської області не досліджувались докази в частині переривання строків предявлення виконавчого листа до виконання.

Також доводи представника скаржників у тій частині, що державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не мав права робити будь-які відмітки на виконавчому документі, оскільки відповідно до листа Малиновського відділу ДВС м. Одеса (а.с.157) вказані виконавчі листи не надходили до виконання до вказаного відділу та не зареєстровані по вхідній кореспонденції та Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, - суд до уваги взяти не може, оскільки на вказаному виконавчому листі є підпис державного виконавця скріплений печаткою вказаного відділу».

Аналогічна правова позиція міститься і в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц, що залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2016 року, відповідно до якої у задоволенні заяви представника ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 про визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих листів № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданих 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області, боржниками за якими є ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, було відмовлено з означених вище підстав.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, в обґрунтування своїх доводів, викладених в даному адміністративному позові, посилається саме на ті обставини, які неодноразово вже були встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили належним чином, у цивільній справі № 509/2261/13-ц за результатами розгляду скарг (заяви) все того ж представника ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ОСОБА_4, та цим обставинам судами всіх інстанцій вже надана належна правова оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас суд бере до уваги, що особливості провадження у адміністративних справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби встановлено ст. 181 КАС України.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що ОСОБА_3, як боржник у виконавчому провадженні, звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з вказаним адміністративним позовом про оскарження дії державної виконавчої служби, у порядку ст. 181 КАС України.

Суд погоджується з доводами ПАТ «Сідно-Український Банк «Грант» щодо того, що даний адміністративний позов було подано позивачем ОСОБА_3 до суду з порушенням предметної та територіальної підсудності адміністративних справ, у звязку з чим цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та він взагалі не підсудний Приморському районному суду м. Одеси, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1. ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

3) виключено;

4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Частиною шостою статті 181 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Більш того, у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» № 3 від 13 грудня 2010 року судам було розяснено, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 3 Закону N 1404-VIII від 02.06.2016 р.), крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 74 Закону N 1404-VIII від 02.06.2016 р.) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 15 Закону N 1404-VIII від 02.06.2016 р.) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, а боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Також суд враховує, що у своїх постановах від 11 листопада 2015 року в справі № 6-2187цс15, від 26 лютого 2016 року в справі № 6-3077цс15 та від 16 березня 2016 року в справі № 6-30цс16 Верховний Суд України висловив наступну правову позицію:

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України і статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 74 Закону N 1404-VIII від 02.06.2016 р.), рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Частиною другою статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як слідує з матеріалів даної справи, в межах по цій справі провадження не розглядаються рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах:

- у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

- з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

- щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Більше того, Приморський районний суд м. Одеси не ухвалював рішення від 05.09.2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц та не видавав ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» як стягувачу виконавчий лист № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, щодо виконання якого у цій адміністративній справі розглядаєся питання з приводу визнання протиправними дій Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ.

Матеріалами справи підтверджено і не заперечується учасниками адміністративного процесу, що рішення було ухвалене 05.09.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області у цивільній справі № 509/2261/13-ц, у порядку цивільного судочинства, та на виконання цього судового рішення суду, безпосередньо Овідіопольським районним судом Одеської області 19.11.2013 року був виданий виконавчий лист № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, за яким боржником є ОСОБА_3, а стягувачем ПАТ «Східно-країнський Банк «Грант».

У межах розгляду даної справи оскаржуються дії Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ, вчинені ним саме під час відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання свого рішення від 05.09.2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що Приморському районному суду м. Одеси, ні як адміністративному суду, ані як місцевому загальному суду, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства дану адміністративну справу за адміністративним позовом боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3 до Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про визнання протиправними дій Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ, вчинених під час відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданого 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання свого рішення у цивільній справі, ухваленого в порядку цивільного судочинства, оскільки дана справа має розглядатись у порядку цивільного судочинства відповідно до норм ЦПК України судом, який видав виконавчий документ, тобто Овідіопольським районним судом Одеської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного і керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Малиновського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Публічне акціонерне товариство «Східно-Український банк «Грант», про визнання дій протиправними.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2017 року.

Суддя Н.А. Ільченко

16.02.2017