Справа № 426/17368/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Половинка В.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року справа № 426/17368/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Міронової Г.М., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 11 січня 2017 року у справі № 426/17368/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про поновлення виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області (далі Управління) поновити їй виплату пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016.

Згодом позивач надала до суду першої інстанції заяву, в якій доповнила свої пояснення щодо причин пропущеного строку звернення до суду. Так, пенсію по інвалідності вона отримувала на окремий картковий рахунок в Ощадбанку, який використовувала для накопичення грошових коштів. Стан цього рахунку вона не перевіряла, смс-інформування було відключене. Про припинення їй виплати пенсій по інвалідності з 01.04.2015 Управління її письмово не повідомляло. Про те, що їй припинена виплата пенсій по інвалідності, їй стало відомо лише у грудні 2016 року, після того як вона перевірила свій картковий рахунок. 07.12.2016 вона звернулася до Управління за роз'ясненням причини припинення пенсії по інвалідності та 12.12.2016 отримала відповідь, тому просила поновити строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач надав суду заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України); також Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213-VIII) внесено зміни до ст. 47 Закону № 1058-IV, відповідно до яких тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Надалі Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року № 911-VIII (далі Закон № 911-VIII) припинено виплату цих пенсій у період з 01.01.2016 по 31.12.2016,

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 (далі Закон № 1774-VIII) припинено виплату цих пенсій у період з 01.01.2017 по 31.12.2017. На теперішній час зазначені норми не визнані неконституційними, тому в Управління відсутні підстави щодо незастосування зазначених норм. У задоволенні позовних вимог позивача відповідач просив відмовити за безпідставністю.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 11 січня 2017 року у справі № 426/17368/16-а адміністративний позов ОСОБА_2 було задоволено повністю, внаслідок чого, поновлено строк звернення до суду за захистом порушеного права, зобовязано Управління поновити виплату пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016.

Постанова мотивована тим, що з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч.1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058-IV підстави для невиплати пенсії позивачу, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні. Таким чином, місцевий суд вважав, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, яка призначена позивачу відповідно до Закону № 1058-IV, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. У зв'язку з набранням чинності з 01.05.2016 нового Закону України «Про державну службу» N 889-VIII від 10.12.2015, жодних змін до ст. 47 Закону № 1058-IV не вносилось. Таким чином, суд першої інстанції вважав, що з 01 травня 2016 року виплата пенсії, яка призначена позивачу відповідно до Закону № 1058-IV, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Також, щодо пропуску строку звернення за захистом прав, суд першої інстанції вважав поновити позивачу пропущений строк звернення до суду, оскільки позивачем в своїх поясненнях наведені достатні причини для його поновлення, а саме: знаходження позивача тривалий час на лікуванні та накопичувальний характер виплат на картковому рахунку, що унеможливлювало щомісячне контролювання надходжень. Вказані причини, на думку суду першої інстанції, є достатньо поважними для поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що пенсія є періодичним платежем, тому про порушення свого права позивачу повинно було відомо при отриманні пенсії, тобто з 01.06.2015. Крім того, позивач, звернувшись за захистом свого права, не навів поважних причин пропуску звернення до суду. Таким чином, судом першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги з 01.06.2015 по 30.06.2016, допустив порушення норм процесуального права, залишивши поза увагою ст.ст. 99, 100 КАС України. Також, суд першої інстанції задовольнивши вимоги, за період з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016 по 31.12.2016, залишив поза уваги Закон № 213-VIII та Закон № 911-VIII, які діяли протягом 2015-2016 років. Крім того, апелянт наголошує, суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги, за період з 01.01.2017, не звернув уваги на зміни у спірних правовідносинах, які внесені Законом № 1774-VIII.

Таким чином, дії Управління щодо відмови в припиненні виплати пенсії ОСОБА_2 ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а постанова суду є необґрунтовано.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що позовні вимоги щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016 відповідно до Закону № 1058-IV за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 та з 01.05.2016 по 19.06.2016 повинні бути залишені без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області та з 26.02.2013 у відповідності до Закону №1058-IV призначена пенсія по інвалідності 3 групи від загального захворювання.

З 01 квітня 2015 року виплата пенсії позивачу припинена у звязку із тим, що вона працювала, та продовжує на цей час працювати на посаді начальника відділу контролю за правильністю призначення та виплати пенсії та соціальної допомоги Управління соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації, та з набранням чинності Закону №213-VIII, згідно якого ст. 47 Закону № 1058-IV викладена у новій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України "Про статус народного депутата України", «Про прокуратуру», "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

У звязку з набранням чинності Закону № 213-VIII, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, призупинено виплату пенсії починаючи з 01.04.2015.

Крім того, Законом № 911-VIII було визначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Отже, колегія суддів зазначає, що позивач про порушення свого права, якщо він вважав його порушеним, повинен був дізнатися при зупиненні виплати йому відповідачем пенсії.

Позивачем позов до суду подано 20.12.2016.

Позивач просив поновити йому строку на звернення до суду, оскільки у наслідок інвалідності був вимушений періодично проходити лікування відповідно до програми реабілітації. Колегія суддів до зазначених пояснень щодо поважності пропуску строку звернення до суду відноситься критично, оскільки позивач не надав ніяких доказів стосовно свого періодичного лікування (довідки, направлення з будь-якої медичної установи). Надані позивачем направлення та виписки з історії хвороби (а.с.16-19) стосуються лікування в 2012-2013 роках, тобто, до подій, які є предметом цього спору, тому не можуть бути взяті до уваги.

Крім того, колегія суддів має зазначити, що при вирішенні питання щодо поважності/неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б обєктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких звертав увагу суду на пропущений позивачем шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, але суд першої інстанції залишив поза увагою наведені заперечення всупереч ч. 3 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

У розумінні статті 100 КАС України поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили обєктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим (постанова Верховного Суду України від 06.12.2016 в справі № 21-1532а16).

Доводи позивача про те, що вона не перевіряла стан карткового рахунку, на який їй перераховувалась пенсія, не можуть бути підставами для визнання пропуску строку звернення поважними. По-перше, позивач не надала жодних доказів на підтвердження таких своїх пояснень. По-друге, нею не доведений факт створення їй перешкод щодо перевірки стану свого рахунку. По-третє, закони, якими було визначено зупинення виплати пенсії, є доступними для ознайомлення, та за наявності бажання, позивач могла довідатись про ці законодавчі акти. Таким чином, навіть якщо мало місце незнання позивачки про зупинення виплати їй пенсії, сталося це виключно з її вини.

За таких умов позовні вимоги позивача підлягають залишенню без розгляду за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 та з 01.05.2016 по 19.06.2016 згідно до ст. 99 КАС України.

Приписами пункту 16 частини 4 статті 160 КАС України передбачено, що окремим документом викладається ухвала про залишення позовної заяви без розгляду.

Частина 3 ст. 162 КАС України передбачає, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись пунктом 9 частини 1 статті 155, статтями 160, 162, 167, 195, 196, 198, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області задовольнити.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 11 січня 2017 року у справі № 426/17368/16-а скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про поновлення виплати пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.05.2016 по 19.06.2016 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді Г.М.Міронова

ОСОБА_3