Справа № 2а-4942/10
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року м. Львів 2а-4942/10

2а-4942/10

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Рівненській області, інспектора Рівненської роти ДПС для ОДДЗ ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27.07.2010 року серії ВК № 139176 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 27.07.2010 року відносно нього інспектором ДПС Рівненської роти ДПС для ОДДЗ молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху. З даною постановою не погоджується, вважає її незаконною, оскільки така винесена з порушенням діючого законодавства. Так, вказано, що 27.07.2010 року позивач керуючи транспортним засобом марки «Деу Нексія», д.н.з. НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті позначену дорожнім знаком 5.45 «Тараканів». Рухався зі швидкістю 85 км/год, при обмеженні швидкості 60 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візир». Однак, наведені в протоколі та постанові обставини не відповідають дійсності. Здійснюючи рух в напрямку м. Львова з м. Рівне із швидкістю 90 км/год. та наближаючись до населеного пункту с. Тараканів він зменшив швидкість до 65 км/год. Через 200-300 метрів від знаку «населений пункт» був зупинений інспектором ДАІ та звинувачений у перевищенні швидкості, що інспектором фіксувалося на приладі «Візир». При зупинці транспортного засобу позивачу предявили для огляду вимірювальний прилад з зафіксованою швидкістю 85 км/год. на одному зображенні, на іншому 65 км/год., враховуючи технічні особливості приладу «Візир» позивач заперечує факт пересування автомобіля в населеному пункті з перевищенням більш ніж 20 км/год. від дозволеної ПДР. При розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор не зважив на пояснення позивача, не з»ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та не надав ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, прилад, яким вимірювалась швидкість не пройшов експертизу та не має сертифікату відповідності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи. Тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Розглянувши позовні вимоги, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором ДПС Рівненської роти ДПС для ОДДЗ молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 27.07.2010 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВК № 139176 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 27.07.2010 року о 18.07 год.,

керуючи транспортним засобом марки «Деу Нексія», д.н.з. НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті позначену дорожнім знаком 5.45 «Тараканів». Рухався зі швидкістю 85 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візир», чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України (а.с.5).

Згідно вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, всупереч вимог закону, цього працівником ДАІ зроблено не було.

На запит суду до Управління ОСОБА_3 у Львівській області про витребування копії протоколу, на підставі якого була складена оскаржувана постанова, відповіді не надійшло, таким чином відповідачем не підтверджено, що протокол про адміністративне правопорушення взагалі складався і копія такого була надана ОСОБА_1

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладівта технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено в судовому засіданні, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 зафіксоване спеціальним приладом дистанційним вимірювачем швидкості «Візир» № 0812433.

Згідно ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

При цьому, згідно інструкції по експлуатації приладу «Візир», даний прилад призначений для вимірювання швидкості транспортних засобів, відеозапису факту порушення правил дорожнього руху відображення його на екрані монітора, обробки, збереження відтворення відеозапису, прилад «Візир» забезпечує відеозапис (або фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і патрульному режимах роботи. В розділі 2 вищевказаної інструкції «Основні технічні характеристики», чітко визначено, що прилад працює виключно у режимах вимірювання швидкості як Стаціонарний або Патрульний але ніяк не автоматичний.

Автоматичним є такий режим роботи приладу, який виконується без втручання в його діяльність сторонніх факторів, тобто без людини. Прилад, «Візир» яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо).

Крім того, згідно п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено наказом МВС 13.11.2006 №1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників. У постанові по справі про адміністративне правопорушення від 27.07.2010 року серії ВК № 139176 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію, ким вона проводилася, в дані постанові зазначено тільки посадову особу, яка виносила оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що представник відповідача без поважних причин в судове засідання не прибув, при цьому ніяким чином не подав на адресу суду належні докази стосовно правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і

свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла дану постанову вимоги закону не враховані.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що слід визнати протиправною та скасувати постанову винесену ДПС Рівненської роти ДПС для ОДДЗ молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення від 27.07.2010 року серії ВК № 139176 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 17-19, 71, 128, 160-163 КАС України, ст. ст. 9, 33, 14-1, 122, 247, 251, 254, 258, 268, КУпАП суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Рівненської роти ДПС для ОДДЗ ОСОБА_2 від 27 липня 2010 року серії ВК № 139176 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.І.Леньо