Справа № 825/154/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Чернігів Справа № 825/154/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.01.2017 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС та просить скасувати:

- рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 27.12.2016: № 102000010/2016/000271/2 та № 102000010/2016/000272/2;

- картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідача № 102110001/2016/00358 та № 102110001/2016/00359.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Виходячи з аналізу положень ст. 55 Митного кодексу України вбачається, що чинне законодавство України встановлює перелік обставин, які можуть слугувати підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості. До них відноситься заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірне визначення митної вартості товарів. Однак, приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що підставою для проведення коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016, є відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, в звязку з чим на підставі інформації, наявної у митного органу, визначення митної вартості товару було здійснено на підставі резервного методу. З цього приводу позивач зауважує, що виходячи з розяснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07.05.2014 № 10441/7/99-99-10-03-01-17 відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Крім того, частина 3 ст. 53 Митного кодексу України визначає якими повинні бути дії митного органу у разі, якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи для підтвердження митної вартості товару. Однак, жодної письмової вимоги щодо надання додаткових документів на адресу декларанта не надходило, що свідчить про те, що документів, поданих на підтвердження митної вартості товару, поставленого на виконання умов контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016, було достатньо для визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення.

Щодо зауважень Чернігівської митниці ДФС, що калькуляції на товар дійсні на період, що передує строкам відвантаження товару, необхідно зауважити, що вказані юридичні факти знаходяться у логічній відповідності з огляду на процеси, які відбуваються під час виробництва та реалізації товарів. Тобто, товар було виготовлено, і лише після виготовлення вказаного товару постачальник мав можливість направити ПП «Семенівська мануфактура» інвойс, в якому визначає ціну на партію товару, який підлягає поставці, на виконання умов контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016, та калькуляцію, яка визначає складові вартості вказаного товару. Крім того, самі калькуляції містять розшифровку витрат, повязаних зі збутом товарів CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD, зокрема, до вказаних витрат включаються адміністративні витрати до яких включено витрати на зберігання товарів до моменту їх реалізації контрагенту.

Також позивач зазначає, що посилання відповідача на те, що надані звіти про оцінку майна не містять інформації щодо ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України є безпідставними, оскільки висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості обєкта оцінювання, в звязку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним субєктом господарювання на власний розсуд. Таким чином, ПП «Семенівська мануфактура» скористалося правом, наданим йому чинним законодавством України, та відповідно до митних декларацій від 27.12.2016 № 102110001/2016/203959 та № 102110001/2016/203961, в яких вказано, що позивач забезпечує сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, вивільнило товар, поставлений за умовами Контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016, у вільний обіг.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару та проведенні аналізу поданих до митного оформлення митних декларацій № 102110001/2016/203951 та № 102110001/2016/203955 встановлено, що подані до митного оформлення документи не містять усіх складових митної вартості, а саме: звіти про оцінку майна надані до митного оформлення в неповному обсязі та не дають можливості перевірити ціноутворення; прайс-лист не містить інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюються дані цінові пропозиції; калькуляції собівартості на товари дійсні на один період, в той час як відвантаження товару здійснено в інший згідно інвойсів, вони не відображають складських витрат, що входять у вартість товарів; не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Враховуючи вищевикладене, було неможливим відповідно до вимог частини 9 ст. 58 Митного кодексу України здійснити розрахунки на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню, а тому дані документи не могли бути прийняті для підтвердження заявленої митної вартості.

Крім того, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості та прийнятті рішення про коригування митної вартості митницею використовувалась наявна цінова інформація у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) на подібні товари. При цьому, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58-59 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Тому при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості посадовою особою митниці використовувалась цінова інформація ЄАІС.

Також, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України посадовою особою митниці проведена консультація з декларантом з метою визначення основи вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари. В ході проведення консультації декларант не надав цінової інформації щодо імпорту ідентичних та/або подібних товарів на митну території України. У звязку з наведеним митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів.

Крім того, Чернігівська митниця зазначає, що позивач скористався наданим йому правом щодо випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання з метою надання додаткових документів, які б підтверджували визначену ним за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, митну вартість спірного товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення про визначення митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації є законними та не мають бути скасовані.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені, виходячи з таких підстав.

ПП «Семенівська мануфактура» є юридичною особою, зареєстрованою реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області 22.01.2010, про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Встановлено, що між ПП «Семенівська мануфактура» (покупець) та CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD (постачальник) було укладено контракт № BSN1-09/2016 від 01.09.2016, підписаний повноважними представниками, скріплений печатками сторін, та додаткова угода від 14.11.2016 (а.с. 25-30, 31).

Відповідно до умов договору постачальник зобовязується поставити покупцю товари в асортименті. Покупець зобовязується сплатити за товар відповідно до умов даного контракту (ст. 1 Контракту).

Загальна кількість і асортимент товару, який поставляється, складається із товарних партій, кількість яких визначається в рахунку-фактурі на кожну поставку (ст. 2 Контракту).

Поставка товару по даному контракту відбувається у відповідності до «ІНКОТЕРМС-2010». Умови поставки визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в рахунку-фактурі (ст. 3 Контракту).

Відповідно до ст. 4 Контракту вартість за одиницю товару узгоджується і встановлюється в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару до даного контракту. Оплата товару здійснюється банківським перерахунком на рахунок постачальника, вказаний в даному контракті (ст. 5 Контракту).

Прийом-передача товару здійснюється в порту призначення, узгодженому сторонами, по кількості і якості (ст. 7 Контракту).

Відповідно до інвойсів № BTCN2016324 від 20.06.2016, № BTCN2016340 від 27.06.2016 та № BTCN2016341 від 27.06.2016, товар поставлявся за базисом поставки CFR Іллічівськ (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» (а.с. 41-42, 109-110, 166-167). Тобто CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD взяло на себе зобовязання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

В наданих інвойсах було визначено асортимент товару, що поставлявся та його загальна вартість, зокрема:

№ BTCN2016609 від 14.11.2016 партія товару, яка підлягає поставці складається із текстилю 22 530,00 м у асортименті, загальною вартістю 21 628,80 доларів США (а.с. 36, 37);

№ BTCN2016620 від 18.11.2016 партія товару, яка підлягає поставці складається із: текстилю 27 335,00 м у асортименті, пледу 750 шт. та швейних машинок 2 шт., загальною вартістю 25 199,75 доларів США (а.с. 101, 102).

Товар, визначений вищевказаними інвойсами, було передано перевізникам: COSCO CONTAINER LINES CO., LTD та SEAGOD GLOBAL LOGISTICS (SHENZHEN) CO LTD, що підтверджується коносаментами COSU від 17.11.2016 та QHLBB202339 від 21.11.2016 в яких вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнерами: TGHU9724935 та TCLU5327150 (а.с. 42, 43, 107, 108).

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковими накладними: від 12.11.2016 № 609 та від 16.11.2016 № 620 (а.с. 44-45, 109-110), в яких визначено, що на виконання контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016 вищевказаними контейнерами буде здійснено поставку придбаного товару, та його загальна вартість в доларах США.

До порту призначення товар, якій поставлено за контрактом № BSN1-09/2016 від 01.09.2016, прибув у грудні 2016 року.

Вказаний товар у порту призначення (м. Одеса) було отримано ТОВ «ЮРІЯ-ГРУП», відповідно до умов договору транспортного експедирування від 11.11.2015 № 11-11/ЮГ, та ТОВ «ТЕК «РАС Логістик», відповідно до умов договору на надання транспортно-експедиційних послуг від 10.03.2016 № 10/03/ТК, укладеного між ПП «Семенівська мануфактура» та вказаними контрагентами, які надають транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, для доправлення його до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів (а.с. 47-51, 112-116).

Між позивачем та ПП «Національні традиції» було укладено договір № 20/10-14/02 від 20.10.2014 про надання послуг по декларуванню товарів, відповідно до якого ПП «Національні традиції» взяло на себе зобовязання надати Приватному підприємству «Семенівська мануфактура» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (а.с. 82-83).

ПП «Національні традиції» було подано до Чернігівської митниці митні декларації № 102110001/2016/203951, № 102110001/2016/203955, та задекларовано товари, що надійшли відповідно до умов контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016.

Згідно із всіма поданими деклараціями, виробником придбаного товару є CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD. Країна виробництва Китай.

Митна вартість товару, який підлягав митному оформленню, визначена позивачем за ціною договору (контракту) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016, декларантом було подано копії документів, передбачених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Чернігівською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів, якими позивачу відкориговано митну вартість товарів:

- від 27.12.2016 № 102000010/2016/000271/2 - збільшено суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 147 362,63 грн. (а.с. 16-17).

Відповідач у вказаному рішенні зазначає: звіт про оцінку майна від 27.12.2016 № 05-04/12/219 поданий в неповному обсязі та не дає можливість перевірити ціноутворення; надана калькуляція собівартості на товари від 28.11.2016 № BTCN2016609/01 дійсна на період з 15.08.2016 по 14.10.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 28.11.2016 згідно інвойсу від 14.11.2016 № BTCN2016609.

У митного органу наявна цінова інформація на подібні товари: митна декларація від 23.11.2016 № 807110000/2016/0154487. Митну оцінку товарів здійснено за резервним методом: тов. № 1 - 3,75 USD/кг.;

- від 27.12.2016 № 102000010/2016/000272/2 збільшено суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 169 093,11 грн. (а.с. 86-88).

Відповідач у вказаному рішенні зазначає: звіт про оцінку майна від 27.12.2016 № 05-04/12/220 поданий в неповному обсязі та не дає можливість перевірити ціноутворення; надана калькуляція собівартості на товари від 02.12.2016 № BTCN2016620/01 дійсна на період з 22.08.2016 по 21.10.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 18.11.2016 згідно інвойсу від 18.11.2016 № BTCN2016620; прайс-лист від 04.11.2016 № 2/9898 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюється дана цінова пропозиція.

У митного органу наявна цінова інформація на подібні товари: митні декларації від 17.12.2016 № 807110000/2016/016894, від 01.10.2016 № 102110001/2016/202606, від 08.12.2016 № 100250001/2016/119517. Митну оцінку товарів здійснено за резервним методом: тов. № 1 - 3,75 USD/кг; тов. № 2 3,00 USD/кг, тов. № 3 2,50 USD/кг.

Попередній метод за ціною контракту не застосовано через те, що подані до митного оформлення документи відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Неможливо відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України здійснити розрахунки на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню. На момент митного оформлення не виконані вимоги ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Також, Чернігівською митницею було складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № 102110001/2016/00358 та № 102110001/2016/00359 (а.с. 18-21, 89-92).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 5 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 ст. 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що з аявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1- 4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що митний орган вправі вимагати від декларанта надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, визначеної в митній декларації та перелік яких наведено в ч. 3 ст. 53 МК України, за наявності обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Підставами для витребування у декларанта додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару ч. 3 ст. 53 МК України визначає випадки, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В судовому засіданні було встановлено, що в рішеннях про коригування митної вартості товарів Чернігівською митницею зазначено, що з декларантом було проведено консультації. Хоча в рішеннях про коригування митної вартості було зазначено, що підставою для коригування вартості є відсутність у поданих позивачем документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей про ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, однак відповідачем не надано суду доказів того, що ПП «Семенівська мануфактура» було запропоновано надати додаткові документи на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що митним органом підтверджено надання позивачем всіх документів, що належним чином підтверджують показники митної вартості товару документи.

Чернігівською митницею зазначено, що підставами вважати, що в наданих до митного оформлення ПП «Семенівська мануфактура» документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари стало те, що звіти про оцінку майна не містять інформацію ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України; надані калькуляції собівартості на товари дійсні на один період, в той час як відвантаження товару здійснено згідно інвойсу в інший період; прайс-лист не містить інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється дана цінова пропозиція.

Суд вважає, що зазначені обставини не свідчать про те, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товару виходячи з таких підстав.

Оцінка майна, майнових прав, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Ціною, згідно з ч. 1 ст. 189 Господарського кодексу України є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Як визначає ч. 1 ст. 190 Господарського кодексу України на всі види продукції (робіт, послуг) встановлюються вільні ціни, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Згідно з ч. 2 ст. 190 Господарського кодексу України вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості обєкта оцінювання, в звязку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним субєктом господарювання на власний розсуд.

До суду були надані звіти про оцінку майна виконані ТОВ «Професіонал» з додатками:

- від 27.12.2016 № 05-04/12/219 (а.с. 57-79), відповідно до якого оцінювач вважає, що ринкова вартість обєкту оцінки - товару у кількості 1 найменування, що належить ПП «Семенівська мануфактура» з урахуванням мети оцінки, за курсом НБУ на 27.12.2016 складає:

ЕТ-7580, ЕТ-7521, ЕТ-7520 к-ть: 22530,00 м.п. 21403,50 дол. США, еквівалент грн. 564315,65 грн.

Всього собівартість товару складає 22530,00 м.п. 21403,50 дол. США, еквівалент грн. 564315,65 грн.

- від 27.12.2016 № 05-04/12/220 (а.с. 122-145), відповідно до якого оцінювач вважає, що ринкова вартість обєкту оцінки - товару у кількості 3 найменування, що належить ПП «Семенівська мануфактура» з урахуванням мети оцінки, за курсом НБУ на 27.12.2016 складає:

тканина к-ть: 27335,00 м.п. 22961,40 дол. США, еквівалент грн. 605390,58 грн.;

плед к-ть: 750 шт. 1702,50 дол. США, еквівалент грн. 44887,40 грн.;

швейна машинка к-ть: 2 шт. 237,20 дол. США, еквівалент грн. 6253,92 грн.

Всього собівартість товару складає 24901,10 дол. США, що є еквівалентом 656531,89 грн.

Отже, субєктом оціночної діяльності підтверджено ціну товару, наведену в калькуляціях, а також перенесену позивачем як складову частини митної вартості товару. Суд вважає, що зазначені звіти містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та висновки наведені в звітах не спростовані належним чином, а тому дані вказані в звітах про оцінку майна повинні враховуватись.

Щодо посилань відповідача на те, що надані на перевірку калькуляції дійсні в одному періоді, а відвантаження товару здійснювалось в інший, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, як свідчить текст калькуляцій, калькуляція собівартості складена на період виготовлення товару, а в самій калькуляції не визначено період її дійсності. Отже калькуляція собівартості товару підтверджує вартість товарів, що були виготовлені в період, зазначений в калькуляції. Крім того, суд зазначає, що калькуляція не є документом, по якому здійснюється оплата та поставка товару, адже таким підтверджуючими документами є інвойс та коносамент, а сама калькуляція лише розшифровує вартість товару, тобто відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України калькуляція не є обовязковим документом для визначення митної вартості товарів, а є допоміжним документом, який надається декларантом на власний розсуд.

Щодо посилання Чернігівської митниці на те, що позивачем не було надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд зазначає таке.

Відповідно до інвойсів № BTCN2016609 від 14.11.2016 та № BTCN2016620 від 18.11.2016 товар поставлявся за базисом поставки CFR ОСОБА_1 (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010».

Поставка товару на умовах CFR ОСОБА_1 (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листами CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD. від 28.11.2016 та від 02.12.2016 , в яких чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі (а.с. 53-54, 120-121). Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції, надані CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD. (а.с. 34-35, 99-100).

Оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обовязку страхування товару, CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленнями CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD. від 05.12.2016 та від 29.11.2016 (а.с. 55-56, 118-119), якими Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсами № BTCN2016609 від 14.11.2016 та № BTCN2016620 від 18.11.2016, страхування вантажу не здійснювалося. Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» також не здійснювало страхування товару, що підтверджується листами від 30.11.2016 № 11.001/30.11 та від 06.12.2016 № 11.001/06.12, наданими Приватним підприємством «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці ДФС (а.с. 52, 117).

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту № BSN1-09/2016 від 01.09.2016 за інвойсами № BTCN2016609 від 14.11.2016 та № BTCN2016620 від 18.11.2016, такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження.

З урахуванням вищевикладеного, та оскільки митна вартість була підтверджена достовірними документами, які містять відомості про складові вартості, визначені на підставі об'єктивних даних, що піддаються обчисленню, суд вважає неправомірними висновки відповідача, за наслідками вивчення поданих документів для митного оформлення товарів, про відсутність підстав для застосування першого методу (за ціною договору) для визначення митної вартості товару.

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями Митного кодексу України, проводиться процедура консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості, яка була проведена на виконання вимог Митного кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

В порушення зазначених норм, спірні рішення не містить посилань на умови поставки встановлені договором (контрактом), обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку). Окрім цього Чернігівською митницею в рішенні не викладено докладної інформації та джерел, які використовувалися контролюючим органом при визначенні митної вартості товару, а саме не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Судом встановлено, що підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митних деклараціях поданих позивачем, стала цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС). Враховуючи те, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Представник відповідача в судовому засіданні також зазначив, що надані митниці Приватним підприємством «Семенівська мануфактура» калькуляції не містили одиниці виміру товару, що також стало підставою для винесення оскаржуваних рішень про коригування митної вартості. Однак, суд зазначає, що дана підстава не була зазначена у вищевказаних рішеннях, крім того, одиниці виміру товару були відображені в наданих до митного органу інвойсах.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Чернігівською митницею протиправно не застосовано перший метод визначення митної вартості товару за умови наявності документів, що обґрунтовано підтверджують, визначену декларантом ціну товару, а надано перевагу методу визначення митної вартості за ціною на ідентичні товари.

Аналогічна правова позиція була викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.10.2016 по справі № 825/3366/15-а.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що декларантом під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митних декларацій, відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої ст. 53 Митного кодексу України та чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товарів та підтверджують ціну товарів, вказану в контракті, суд приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації є протиправними, оскільки винесенні без врахування всіх обставин, за відсутності підстав для відмови в прийнятті митних декларацій та митному оформленні товару, а також за відсутності підстав вважати, що митна вартість товару визначена ПП «Семенівська мануфактура» з порушенням вимог митного законодавства, тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови мають бути задоволені.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" задовольнити.

Скасувати рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 27.12.2016: № 102000010/2016/000271/2 та № 102000010/2016/000272/2.

Скасувати Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернігівської митниці ДФС: № 102110001/2016/00358 та № 102110001/2016/00359.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці ДФС () на користь Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» () судові витрати в сумі 6 400 (шість тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна