Справа № 219/11966/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дубовик Р.Є.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року справа №219/11966/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Сухарьок М.Г., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 р. у справі № 219/11966/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2016 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації (надалі - відповідач, Управління) про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні щомісячної грошової адресної допомоги для внутрішньо переміщених осіб та скасування рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 25.11.2016 року та зобо'вязання здійснити виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» з дня звернення, тобто з 15.11.2016 року (а.с. 1-2).

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 року у справі № 219/11966/16-а позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації щодо відмови ОСОБА_2, та членам його сім'ї у наданні щомісячної адресної допомоги як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішення Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про відмову у наданні ОСОБА_2, та члена його сім'ї щомісячної адресної допомоги як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 25 листопада 2016 року скасовано.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_2 та членам його сімї як особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 15 листопада 2016 року (а.с. 32-33).

Відповідач із таким судом рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким вирішити спірну ситуацію по суті.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що с. Дронівка Бахмутського району Донецької області, де позивач на праві власності має будинок та входить до Переліку населених пунктів, на території яких не здійснювалась антитерористична операція, який затверджено Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р, не дає позивачу права на отримання адресної допомоги, оскільки позивач володіє житловим приміщенням на території, яка не є окупованою та не знаходиться в зоні АТО, а тому, Управлінням правомірно відмовлено позивачу у наданні адресної допомоги (а.с. 38-39).

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України, апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, ОСОБА_2 є громадянином України, який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1

Внаслідок проведення на території міста Донецька антитерористичної операції позивач, разом із дружиною - ОСОБА_3 покинув фактичне місце проживання у АДРЕСА_2

Відповідно до довідки Управління праці та соціально захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області від 15.10.2014 року № , позивача взято на облік, як особу яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, тобто визнано внутрішньо переміщеною особою (а.с. 4).

Дружину позивача - ОСОБА_3 Управлінням також взято на облік, як особу яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, про що свідчить довідка № від 15.10.2014 року (а.с. 5).

Слід зазначити, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, але отримував від Управління відмову, оскільки останній посилався на ту обставину, що сім'я позивача володіє житловим приміщенням на території, яка не є окупованою, а саме, житловий будинок за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Дронівка, вул.. Горького, буд. 2, а тому немає підстав для виплати сім'ї позивача адресної допомоги.

Позивач, вважаючи таку відмову Управління незаконною, оскаржив її у судовому порядку.

Так, постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року по адміністративний справі № 219/9665/15-а, адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено, внаслідок чого, рішення Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації від 10.09.2015 року щодо відмови ОСОБА_2 у отриманні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визнати протиправним та скасовано та зобов'язано Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_2 як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 та членам його сім'ї, з 06 травня 2015 року (а.с. 7-11, 12-16).

Крім того, постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2016 року по адміністративній справі №219/5876/16-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області про визнання неправомірними дії щодо відмови в призначенні грошової допомоги також задоволено.

Рішення Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області від 21.12.2015 року, 19.05.2016 року та 23.05.2016 року щодо відмови ОСОБА_2 у отриманні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визнати протиправними та скасувати.

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_2 як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 та членам його сім'ї, з 15 грудня 2015 року (а.с. 17-23).

З урахуванням ст.254 КАС України, постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2015 року по адміністративній справі №219/9665/15-а набрала законної сили 24.02.2016 року, а постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2016 року по адміністративній справі №219/5876/16-а набрала законної сили 25.10.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

15 листопада 2016 року позивач знову звертався до відповідача із заявою призначенням грошової допомоги на наступний (шестимісячний) строк на підставі довідки № від 15.10.2014 року, однак відповідачем, 25 листопада 2016 року, відносно позивача винесено повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, у зв'язку з тим, що сім'я позивача володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО. Зазначене повідомлення отримано позивачем 06 грудня 2016 року, про що свідчить його підпис на відповідному повідомленні (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в призначенні адресної допомоги, як тимчасово переміщеній особі з району проведення АТО, оскільки відсутність с. Дронівка Артемівського району Донецької області у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р не є доказом того, що і житлове приміщення відповідача розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, оскільки взяття на облік і надання грошової допомоги відповідній категорій осіб пов'язано з їх переміщенням з району проведення антитерористичної операції, що не є тотожним території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження за умови відсутності у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі по тексту Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до пункту 6 Постанозви № 505, грошова допомога не призначається, у колі, коли, зокрема, будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

На переконання Управління, позивач не має права на отримання адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у зв'язку з тим, що має у власності, зокрема, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2

Слід зазначити, що відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, с. Дронівка Артемівського району Донецької області вітсутнє.

Разом з тим, відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, який затверджено розпорядженням кабінету міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р, с. Дронівка (Дронівська сільська рада) входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відсутність с. Дронівка Артемівського району Донецької області у Переліку № 1085-р не забороняє позивачу, як особі, яка перемістилась з території проведення антитерористичної операції та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціально захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області, як внутрішньо переміщена особа звертатись за призначенням адресної допомоги за місцем тимчасового проживання.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в призначенні адресної допомоги, як тимчасово переміщеній особі з району проведення АТО та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 183-2, 195, 198, 200, 205, 206, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2016 року у справі № 219/11966/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

М.Г. Сухарьок