Справа № 585/3347/16-а
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/3347/16-а
Номер провадження 2-а/585/1/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Ковган О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Орел О.В.,

представника третіх осіб ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до Роменського ВП ГУНП в Сумській області в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не складення протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП на ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з приводу нанесення 20.03.2015 р. і 23.03.2015 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 їх неповнолітнім сином ОСОБА_9, який на момент вчинення цих дій не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, та щодо не направлення таких протоколів до суду для вирішення питання про притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності; зобов'язати відповідача скласти протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст.184 КУпАП на ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з приводу нанесення 20.03.2015 р. і 23.03.2015 р. легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 їх неповнолітнім сином ОСОБА_9, який на момент вчинення цих дій не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, та зобов'язати направити складені протоколи до суду для вирішення питання про притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності; судові витрати у даній справі стягнути з відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. 20.03.2015р. близько 15.00-16.00 години, коли його син ОСОБА_8 відвідував художню студію, ОСОБА_9 вдарив його сина два рази, від чого ОСОБА_8 вдарився головою об стіну будівлі і присів. Це побачив невідомий чоловік, який проходив мимо та відігнав від його сина ОСОБА_9 Через десять хвилин його сина покликав приятель ОСОБА_9 ОСОБА_10 вийшов і ОСОБА_9 сказав йому, щоб він, 23.03.2015 p., прийшов на Базарну Площу о 15.30 год. для вирішення стосунків. 23.03.2015р. його син, ОСОБА_8, прийшов на Базарну Площу, де зустрівся з ОСОБА_9, який сказав йому йти до котельні біля ЗОШ № 1. Там ОСОБА_9 наніс його сину близько десяти ударів в обличчя та вибив йому два передніх зуби. Згідно Висновку судово-медичної експертизи № 497 судового експерта ОСОБА_11 від 23.10.2015 р. у його сина ОСОБА_8 було виявлено легкі тілесні ушкодження, які за часом утворення можуть відповідати 23.03.2015 р. 24.03.2015 р. відповідні відомості про вказані дії ОСОБА_9 були внесені до ЄРДР за № 0000340 з кваліфікацією за ч. 2 ст. 125 КК України. У вказаному кримінальному провадженні його сина ОСОБА_8 визнано потерпілим, а позивача - його законним представником. ОСОБА_9 на момент нанесення сину позивача тілесних ушкоджень, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність. В зв'язку з цим, ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2016 р. було застосовано до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд його батьків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на один рік. Частиною 4 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся до Роменського ВП ГУНП в Сумській області з заявою, в якій просив скласти протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 184 КУпАП, на ОСОБА_6 і ОСОБА_7, в зв'язку з вищевикладеними діями їхнього сина ОСОБА_9, та передати протоколи на розгляд до Роменського міськрайонного суду Сумської області для притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності. Проте, 13.06.2016 р. позивач отримав лист з Роменського ВП від 23.05.2016 p. № Х-139 відповідно до якого згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті», тобто на даний час не представляється можливим притягнути до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7, так як з моменту вчинення правопорушення пройшло вже більше ніж три місяці. На думку позивача, вказаний лист свідчить про незаконну бездіяльність працівників Роменського ВП. оскільки притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП - це виключна компетенція суду і працівники Роменського ВП не мають таких повноважень. Крім того, він просив притягнути ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, а просив скласти на них протоколи про адміністративне правопорушення та направити їх до суду. Позивач вважає, що уповноважені працівники Роменського ВП зобов'язані скласти протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП на ОСОБА_6 та ОСОБА_7, після чого зобов'язані направити складені протоколи до суду для вирішення питання про притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності. При цьому, обов'язок уповноважених працівників Роменського ВП скласти такі протоколи часом не обмежений. А зі змісту ст. 258 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складається завжди, крім випадків прямо передбачених цією статтею. На думку позивача, не склавши протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не направивши їх до суду для вирішення питання про притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності, відповідач допустив порушення п. п. 1, 3, 5, 6 ч. 3 ст. 2 КАС України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити. Представник позивача пояснив про обставини, викладені у позові, зазначивши, що внаслідок не складення протоколу відносно третіх осіб по справі шкода завдана інтересам неповнолітнього сина позивача, законним представником являється останній.

Представник відповідача Роменського ВП ГУНП в Сумській області позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки протокол не складений правомірно у зв'язку із закінченням строків притягнення батьків до адміністративної відповідальності. До того ж не було встановлено факту неналежного виконання батьками своїх обов'язків.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник третіх осіб - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову. Свої заперечення мотивував тим, що виходячи зі змісту ч.1 ст. 2 КАС України під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо при розгляді справи не встановлено факту порушення прав чи інтересів позивача, то навіть у разі, якщо рішення суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстави для задоволення позову та їх скасування відсутні. Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Зазначений висновок повністю узгоджується із практикою Верховного Суду України у постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-1115во10). Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням. ОСОБА_8, від імені якого діє ОСОБА_1, не являвся учасником публічно - правових відносин між Роменським ВП ГУНП в Сумській області та ОСОБА_7 і ОСОБА_6. Вважає, що унаслідок не складення на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП право або законний інтерес ОСОБА_8, не порушені, а тому ОСОБА_8 не вправі оскаржувати бездіяльність відповідача щодо не складення вказаних протоколів. Зазначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення є стадійним і за змістом КУпАП (розділи IV, V) і складається із чотирьох стадій. Стадія порушення справи про адміністративне правопорушення починається зі складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженим на те особою або представником громадської організації. Водночас, КУпАП встановлює обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення (ст. 255). Таке провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до відповідальності. Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_9 діяння, що містить ознаки злочину, встановлений ухвалою Роменського міськрайоного суду від 22.01.2016 р. Позивач ОСОБА_1 звернувся до Роменського ВП ГУНП в Сумській області із заявою про складення на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП пізніш як через три місяці після встановлення ухвалою Роменського міськрайоного суду від 22.01.2016 р. факту вчинення неповнолітнім ОСОБА_9 діяння, що містить ознаки злочину, тому провадження не могло бути розпочато відповідно до положень ст. 255 КУпАП. З огляду на вказане, посилання позивача на неправомірну бездіяльність Роменського ВП ГУНП в Сумській області є безпідставними, оскільки провадження в справі за заявою ОСОБА_12 не могло бути розпочато у зв'язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що його батьком є ОСОБА_1, а матір'ю ОСОБА_13 (а.с. 4).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 22 січня 2016 року до неповнолітнього ОСОБА_9 застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд його батьків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на один рік. З ухвали вбачається, що ОСОБА_9 вчинив суспільно-небезпечне діяння: наніс умисні легкі тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 23 березня 2015 року о 16 годині неповнолітній ОСОБА_9 перебуваючи біля котельні Роменської ЗОШ № 1, що розташована поблизу АДРЕСА_1, на ґрунті неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров'ю неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс близько десяти ударів руками по обличчю ОСОБА_8, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на слизовій нижньої губи справа, навколо крововиливи, на першому та другому зубах у верхній щелепі справа - коронки зламані, крововилив в ясна, синець на віках правого ока у зовнішнього кута, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 136 від 08.04.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Своїми діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров'я, ОСОБА_9 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 125 КК України. (а.с. 6).

16 травня 2016 року ОСОБА_1, діючи як законний представник в інтересах ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області із заявою, до якої долучив копію ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2016 року якою до ОСОБА_9 застосовано до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру, та прохав скласти протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 184 КУпАП, на ОСОБА_6 і ОСОБА_7, в зв'язку з вищевикладеними діями їхнього сина ОСОБА_9, та передати протоколи на розгляд до Роменського міськрайонного суду Сумської області для притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності (а.с. 7-8).

Листом № Х-139 від 23.05.2016 за підписом т.в.о. начальника Роменського ВП ГУНП в Сумській області С.І. Башкірова, було повідомлено ОСОБА_1 про те, що згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті», тобто на даний час не представляється можливим притягнути до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7, так як з моменту вчинення правопорушення пройшло вже більше ніж три місяці (а.с. 9).

21 червня 2016 року ОСОБА_1, діючи як законний представник в інтересах ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся зі скаргою до Роменського міжрайонного прокурора в якій повідомив про вищевказаний лист Роменського ВП від 23.05.2016 року № 139 та прохав вжити заходів, передбачених ст. 250 КУпАП, для якнайшвидшого складення протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 184 КУпАП, на ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та для передачі складених протоколів до Роменського міськрайонного суду Сумської області. Зокрема, просив порушити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 184 КУпАП, або вжити інших заходів (а.с. 11 - 12).

24.06.2016 року за Вих. № 66 р./16 Роменською місцевою прокуратурою звернення ОСОБА_1 з приводу можливого адміністративного правопорушення відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслано за належністю до Роменського ВП ГУНП в Сумській області, про що повідомлено ОСОБА_1 (а.с. 13).

За приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із змісту зазначеної норми процесуального закону, передумовою звернення до суду є суб'єктивне переконання особи (позивача) у порушенні її прав суб'єктом владних повноважень у конкретних публічно - правових відносинах. Тобто переконання у тому, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї оскаржуваним рішенням протиправно покладено певний обов'язок.

Такий висновок повністю узгоджується із нормами ч. 1 ст. 2 КАС України, в силу яких, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Аналіз положень ч. 1 ст. 2 КАС України свідчить, що завдання адміністративного судочинства визначаються через: мету судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, факт порушення повинен мати місце саме у публічно правових відносинах позивача із відповідачем (суб'єктом владних повноважень), при здійсненні останнім владних управлінських функцій.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо при розгляді справи не встановлено факту порушення прав чи інтересів позивача, то навіть у разі, якщо рішення суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстави для задоволення позову та їх скасування відсутні. Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Зазначений висновок повністю узгоджується із практикою Верховного Суду України. Так, у постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-1115во10) Верховний Суд зазначив, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Як встановлено судом, ОСОБА_8, від імені якого діє ОСОБА_1, не являвся учасником публічно-правових відносин між Роменським ВП ГУНП в Сумській області та ОСОБА_7 і ОСОБА_6. Унаслідок не складення на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП право або законний інтерес ОСОБА_8, не порушені, а тому ОСОБА_8 не вправі оскаржувати бездіяльність відповідача щодо не складення вказаних протоколів.

При цьому судом враховано, що до неповнолітнього ОСОБА_9 ухвалою Роменського міськрайонного суду від 22.01.2016 року застосовано примусові заходи виховного характеру за вчинення діяння, що містить ознаки ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_8 (а.с. 6).

Крім того, рішенням Роменського міськрайонного суду стягнуто матеріальну і моральну шкоду на користь потерпілого ОСОБА_8, що підтвердили та визнали у судовому засіданні сторони.

Таким чином права та інтереси неповнолітнього ОСОБА_8 були захищені.

Зі змісту Розділ IV Кодексу України про адміністративні правопорушення «Провадження у справах про адміністративні правопорушення» вбачається, що провадження у справі про адміністративне правопорушення є стадійним.

Так, за змістом КУпАП (розділи IV, V) провадження у справах про адміністративні правопорушення складається із чотирьох стадій: 1) порушення справи про адміністративне правопорушення; 2) розгляд справи про адміністративне правопорушення й винесення у справі постанови; 3) оскарження (або опротестування) постанови в справі про адміністративне правопорушення (виникає в тих випадках, коли особа, притягнена до адміністративної відповідальності, або потерпілий не згодні з винесеним з постановою); 4) виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стадія порушення справи про адміністративне правопорушення починається зі складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженим на те особою або представником громадської організації. Даній стадії присвячена глава 19 «Протокол про адміністративне правопорушення» розділу IV КУпАП.

Статтею 247 КУпАП передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Роменського ВП ГУНП в Сумській області із заявою про складення на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП пізніш як через три місяці після встановлення ухвалою Роменського міськрайоного суду від 22.01.2016 р. факту вчинення неповнолітнім ОСОБА_9 діяння, що містить ознаки злочину, тому провадження не могло бути розпочато відповідно до положень п.7 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 6 - 7, 11, 69-71, 86, 94, 159, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Роменського відділу поліції повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня виготовлення 22 лютого 2017 року повного тексту постанови, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення - з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова