Справа № 2-а-11/10
Суддя: Круговий О. О.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-11/10
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2010 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Круговий О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про перерахунок та стягнення заборгованості та розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (надалі - відповідач) про перерахунок та стягнення заборгованості та розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що у відповідності до положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» вона перебуває на обліку у відповідача. Відповідачем як органом, що призначає та здійснює виплати державної допомоги сімям з дітьми, була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, що значно менші, ніж передбачені Законом.

Тому, позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», порушують її конституційні права на гарантовані державою матеріальну підтримку материнства і соціальний захист.

В звязку з цим, позивач просить визнати противоправною відмову відповідача в проведенні перерахунку призначеної їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнути з відповідача на її користь 9982грн. 20 коп. також призначити їй, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з жовтня 2009 року в розмірі прожиткового мінімуму для працюючих осіб, щомісячно, с послідуючим підвищенням прожиткового мінімуму до закінчення строку встановленого законом виплат, а також просить стягнути на її користь судові витрати по справі.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, надала суду заперечення на позовну заяву, відповідно до змісту яких вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, в звязку з тим, що на момент проведення позивачу відповідних нарахувань та визначення їх розміру діяло положення п. 14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірах, які були встановлені позивачу. Також представник відповідача вказує на те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. Стосовно позовних вимог за 2008, 2009 роки, то позивачу була призначена та виплачена допомога в розмірах передбачених діючим законодавством.

За наявності клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, що відповідає положенням ч. З ст. 122 КАС України.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважаю що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно свідоцтва про народження у позивача 17 липня 2007 року народився син ОСОБА_2. У звязку з народженням дитини позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.

Відповідно до довідки про виплати від 08.10.2009 року № 2320, відповідачем була призначена і виплачена позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з вересня 2007року, а саме: вересень 2007року 34,75грн., жовтень 2007 року 94,77грн., листопад 2007р. 107,73грн., грудень 2007року 110,88грн., з січня 2008року по вересень 2009 року включно в розмірі 130,00 грн.

Відповідно до ст. З Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога пб догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, встановлений з 1 січня 2007 року - 434 гривні, з 1 квітня - 463 гривні, з 1 жовтня - 470 гривень.

Натомість, відповідачем була призначена відповідна державна допомога що виплачується сімям з дітьми з урахуванням вже недійсних положень п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року по справі № 1-29/2007 визнано неконституційними, та вони втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Враховуючи наведене вважаю, що дії відповідача, щодо нарахування та виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є неправомірними з 01.09.2007 року по 31.12.2007 року.

Однак, відповідно до статті 99 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 КАС України встановлено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Вивчивши матеріали справи встановлено, що, позивач звернувся до

Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із порушенням річного

строку звернення до адміністративного суду, оскільки адміністративний позов подано до суду 26.10.2009 року, про що свідчить відповідний реєстраційний номер на першій сторінці позовної заяви, в той час як даний нормативний акт був доведений до відома громадян шляхом його публікації в засобах масової інформації. Відтак з того моменту він повинен / був дізнатися про порушення свого права. Будь-яких клопотань щодо поновлення *. пропущеного строку звернення позивач до суду не надав.

Натомість, відповідач в своїх запереченнях, наданих на адресу суду, звертає увагу на необхідність застосувати строк позовної давності.

За таких обставин, вважаю, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог за 2007рік в звязку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Щодо позовних вимог по призначенню, нарахуванню та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які проводив відповідач на користь позивача, починаючи з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року, то вони також є необгрунтованими.

Так, згідно п. 23 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», а саме - частину першу ст. 15 викладено у наступній редакції: «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- рп/2008, п. 23 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно яких призначається та виплачується зазначена допомога, не визнано неконституційним.

Таким чином, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік виплачена відповідачем відповідно до діючого законодавства. Так, з матеріалів справи вбачається, що в 2008 році позивач не надавала відповідачу довідки про доходи та декларації про доходи та майновий стан усіх членів своєї сімї для проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням доходів сімї, тому відповідач повинен був сплачувати їй допомогу в мінімальному розмірі, який встановлено законом.

Крім того, не підлягають задоволенню і вимоги щодо підвищення, призначення, нарахування та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які проводив відповідач на користь позивача за 2009 рік.

Згідно ст. 46 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Ст. 22 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» /в редакції від 18 лютого 2009 року/ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею ' трирічного віку, передбачена ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між : з 01 січня 2009 року - 75 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в 2009 році позивач не надавала відповідачу довідки про доходи та декларації про доходи та майновий стан усіх членів своєї сімї для проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням доходів сімї, тому відповідач повинен був сплачувати їй допомогу в Імінімальному розмірі, який встановлено законом. Дані виплати і проводив відповідач у період з 01.01.2009 року по 30.09.2009 рік.

Також, позовні вимоги стосовно зобовязання відповідача з 01 жовтня 2009 року тав подальшому нараховувати суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», задоволенню не підлягають, оскільки вжиття цього способу захисту прав позивача є непридатним для запобігання владній діяльності, яка ще не розпочалася. Обовязок із вчинення дії суд не може ставити у залежність від обставини яка може (а може і не настати у майбутньому), що узгоджується з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» № 11 від 29.12.1976 року, якою визначено, що «резолютивна частина рішення повинна мати ... безумовні висновки по суті розглянутих вимог ...».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2,6, 9, 69, 94, 99, 100, 159, 160, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволені адміністративного позову до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про перерахунок та стягнення заборгованості та розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О.О. Круговий