Справа № 753/2235/17
Суддя: Шклянка М. П.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2235/17
провадження № 2-а/753/194/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шклянка М.П. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII (надалі Закон № 3723-XII), просив зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу державної служби час проходження військової служби у Збройних Силах з 30.10.1977р. по 10.05.1979р. та призначити пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII з 13.10.2016р.

Адміністративний позов мотивований тим, що відповідач неправомірно відмовив у призначенні пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, пославшись на відсутність у позивача права щодо призначення пенсії, оскільки в момент набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VІII (далі - Закон № 889-VІII), тобто на 01.05.2016р., у позивача відсутній стаж державної служби 10 років. Відтак позивач вважає порушеним своє конституційне право на отримання пенсії у визначеному законодавством порядку та розмірі, просить суд визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати його призначити пенсію державного службовця.

Розгляд справи здійснюється суддею одноособово відповідно до ст. 183-2 КАС України у порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, надав письмові заперечення на позов, в яких зазначено про безпідставність доводів позивача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підстав для розгляду справи в судовому засіданні немає.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає встановленими наступні обставини.

Як встановлено судом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує з 08.11.2006р. пенсію за вислугу років, як працівник освіти, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. 13.10.2016р. позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, мається на увазі призначення вперше пенсії державного службовця на підставі іншого закону.

Відповідач листом за № 1953/14 від 20.12.2016р. відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, як державному службовцю, пославшись на відсутність права щодо призначення пенсії, оскільки у момент набрання чинності Законом № 889-VІII, тобто на 01.05.2016р., у позивача відсутній стаж державної служби 10 років.

Даючи оцінку правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, суд керується положеннями законів та підзаконних актів, які визначають підстави та регулюють порядок призначення даного виду пенсії, а також доказами наданими сторонами.

Так, 01.05.2016р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VІII, згідно пункту 2 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII, окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VІII:

-мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України;

-з аймають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Відтак Законом № 889-VIII визначена окрема категорія осіб, які згідно п. 10 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення», як державні службовці, що на день набрання чинності Законом № 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016р. № 622 регламентований Порядок призначення пенсій державних службовців згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VІII відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII.

Відтак нормами пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. № 622 визначені підстави для призначення пенсії державного службовця, в тому числі, особам відповідно до пункту 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, зокрема, умовами призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII є: досягнення пенсійного віку чоловікам 62 роки; наявність страхового стажу для чоловіків 35 років; раніше не призначалася пенсія відповідно до Закону № 3723-XII; особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Судом встановлено, що із заявою про призначення/перерахунок пенсій від 13.10.2016р. позивач звернувся про призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII, коли йому вже виповнилося повних 62 роки.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. № 622 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначений розмір страхового стажу для чоловіків, що необхідний для призначення пенсії державного службовця, а саме 35 років. Записами трудової книжки позивача підтверджуються обставини страхового стажу, що більший аніж 43 роки. До того ж Відповідач не заперечує обставини, що страховий стаж роботи позивача складає більше 43 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Крім того, судом встановлено і це не заперечується відповідачем, що позивач з 08.11.2006р. отримував пенсію за вислугу років, як працівник освіти, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», а після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, натомість до набрання чинності Законом № 889-VІII позивачу не призначалася пенсія відповідно до Закону № 3723-XII.

З огляду на записи трудової книжки судом встановлено, що з станом на 01.05.2016р. (день набрання чинності Законом № 889-VІII) позивач перебував на посаді державної служби, мав ранг державного службовця.

З моменту набрання чинності Законом № 889-VIII стаж державної служби обчислюється відповідно до ст. 46 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» від 25.03.2016р. № 229. Разом з тим пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІII визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Зазначені доводи підтверджуються роз'ясненням від 26.07.2016р. № 14-р/з Національного агентства України з питань державної служби, яке відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 13 Закону № 889-VIII, як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, уповноважений надавати роз'яснення з питань застосування Закону № 889-VIII та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VІII обчислювався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994р. № 283, а відтак стаж державної служби позивача за періоди роботи до 01.05.2016р. повинен обчислюватися відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і порядку, що були ним передбачені.

З огляду на зміст листа № 1953/14 від 20.12.2016р. про відмову в призначенні пенсії, відповідач визнає обставини наявності у позивача стажу державної служби станом на 01.05.2016р., а саме 09 років 07 місяців 09 днів, відтак згідно ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Проте до визнаного стажу державної служби відповідач не включив період проходження позивачем військової служби у Збройних Силах протягом 30.10.1977 - 10.05.1979 років, який становить 01 рік 06 місяців 11 днів, що підтверджується записом трудової книжки та військовим квитком позивача.

Як доведено вище, стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VІII обчислювався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994р. № 283, згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 283 визначено, що до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Крім того, ст. 25 Закону № 3723-XII визначено сім категорій посад державних службовців, в залежності від яких встановлюються ранги державних службовців, а критерієм, який дає підстави для зарахування періодів роботи на посаді державного службовця до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. З огляду на положення вказаної норми та зміст записів трудової книжки позивача, останній протягом стажу державної служби з 21.09.2006р. по 15.12.2016р. обіймав посади віднесені до категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII, з присвоєнням рангів державного службовця з дев'ятого по четвертий ранг.

Таким чином, враховуючи зміст пунктів 2, 8, 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII, положення пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», положення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994р. № 283 суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію, як державний службовець, оскільки є доведеними усі підстави для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, що підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, як державному службовцю, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, відповідач діяв необґрунтовано та з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду належних, допустимих доказів та не доведена правомірність його дій, суд приходить до висновку, що вимоги позивача повністю доведені матеріалами справи, заперечення відповідача по суті позовних вимог є необґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в частині заявлених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач дізнався в грудні 2016р., коли отримав відмову у призначенні пенсії за віком, як державному службовцю, відтак враховуючи зміст ч. 1 п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порушені права та інтереси позивача підлягають поновленню шляхом зобов'язання відповідача призначити пенсію державного службовця, починаючи з 13.10.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 8, 19, 46 Конституції України, Законами України «Про державну службу» від 10.12.2015р. № 889-VІII, «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII, «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановами КМ України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», «Про порядок обчислення стажу державної служби», ст.ст. 2, 9, 11, 71, 86, 94, 99, 159-163, 183-2, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_2 час проходження військової служби у Збройних Силах з 30.10.1977р. по 10.05.1979р. та призначити ОСОБА_2 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII, починаючи з 13.10.2016р.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: М.П. Шклянка