Справа № 202/6312/16-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6312/16-а
Провадження № 2-а/202/7/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представника відповідача Алькова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпроадміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач, по досягненню шістдесятирічного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за правилами, передбаченими ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». З огляду на те, що позивач втратив трудову книжку, в підтвердження трудового стажу він надав належним чином засвідчені довідки з підприємств, з якими він перебував у трудових відносинах, в тому числі й Дніпропетровського орендного підприємства «Одяг», в якому позивач працював в період часу з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року. Зазначає, що оскільки підприємство є ліквідованим, довідки про факт перебування у трудових відносинах та розмір заробітної плати були видані за підписом арбітражного керуючого ОСОБА_4, який здійснював повноваження ліквідатора вищезазначеного підприємства. Для перевірки вищезазначених відомостей, службовими особами пенсійного фонду, була проведена зустрічна перевірка. Перевіркою встановлено, що відхилень між даними первинних документів та відомостями, зазначених у довідках, не виявлено, однак рекомендовано арбітражному керуючому надати нові довідки з вірними зазначенням прізвища та різними реєстраційними номерами. Після надання нових довідок, не заперечуючи факту роботи позивача з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг», останньому було відмовлено у призначенні пенсії за віком через те, що повноваження арбітражного керуючого закінчились до того як ним були видані відповідні довідки. З урахуванням уточнень, просив суд визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком; скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком, яке оформлено протоколом №21 від 16 вересня 2016 року; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням стажу його роботи на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» в період часу з липня 1978 по серпень 1986 року та з урахуванням розміру виплаченої заробітної плати, зазначеної у особових рахунках по заробітній платі ОСОБА_1 за 1978-1986 роки, які надавалися арбітражним керуючим ОСОБА_4 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську та інформацію про які відображено в акті №129 зустрічної звірки від 27 липня 2016 року, складеного службовими особами Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську.

В судовому засіданні позивач зі своїм представником позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що повноваження арбітражного керуючого закінчились до того як ним були видані довідки про роботу позивача з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг». Разом з тим, не заперечував, що первинними документами підтверджується той факт, що позивач з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року працював на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг».

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що з 1971 року по 2002 рік працювала на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» на посаді комірника. З середини 1970-х років до середини 1980-х років позивач також працював на вищезазначеному підприємстві на посаді вантажника.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що з 1981 року по 1998 рік працювала на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» на різних посадах. Коли вона прийшла на роботу, позивач вже працював на посаді вантажника. Звільнився позивач раніше за неї. Контактували щоденно.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську із заявою про призначення пенсії за віком.

У зв'язку з тим, що у позивача була втрачена трудова книжка, останнім, для підтвердження стажу роботи в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року, була надана довідка та особові рахунки по заробітній платі позивача за 1978-1986 роки, які надавалися арбітражним керуючим ОСОБА_4

Згідно акту №129 зустрічної звірки від 27 липня 2016 року, складеного службовими особами Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську, відхилень між даними первинних документів та відомостями, зазначених у довідках, не виявлено.

Відповідно до Рішення, оформленого протоколом №21 від 16 вересня 2016 року, заявнику було відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв'язку з відсутністю необхідного стажу.

До страхового стажу не було зараховано період роботи позивача в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року, підтвердженого позивачем на підставі довідок від 29 липня 2016 року за №30/07-16-2, які видані арбітражним керуючим ОСОБА_4 після припинення повноважень.

Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2012 року (справа №38/5005/7616/2011) припинено повноваження ліквідатора у справі ОСОБА_7 та провадження у справі про банкрутство Дніпропетровського орендного підприємства «Одяг» припинено.

Таким чином, довідка від 29 липня 2016 року за №30/07-16-2, видана арбітражним керуючим ОСОБА_4 після припинення його повноважень.

Разом з тим, до заяви про призначення пенсії позивачем також було додано оригінали первинних документів, що підтверджує стаж роботи позивача в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року.

Суд зазначає, що інформація, яка зазначена в оригіналах вищезазначених первинних документів відповідачем визнана. Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську не заперечує той факт, що позивач працював в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року на посаді вантажника та отримував заробітну плату в розмірах, визначених у цих документах, що підтверджується актом №129 зустрічної звірки від 27 липня 2016 року.

Згідно положень Постанови КМУ «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній» від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд вважає, що відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач формально послався на те, що відсутність належним чином оформленої довідки про стаж роботи позивача в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року є беззаперечною підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки така довідка є лише одним з документів, яка підтверджує період роботи позивача.

При припиненні повноважень ліквідатора ОСОБА_4, останній не здав до архівного управління Дніпропетровської міської ради документацію по вищезазначеному підприємству.

З метою надання відповідної довідки, позивач звернувся до архівного управління Дніпропетровської міської з проханням взяти на зберігання вищезазначені документи та видати довідку за період роботи на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг».

Згідно листа архівного управління Дніпропетровської міської ради від 28 квітня 2016 року №3/39-п-296т ОСОБА_1 було відмовлено в наданні архівної довідки про підтвердження заробітної плати за період роботи в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг». В листі зазначено, що архівне управління Дніпропетровської міської ради не може прийняти від позивача документи Дніпропетровського орендного підприємства «Одяг».

Крім того, у відповідності до п. 18 вищезазначеного Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Факт роботи позивача в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року в судовому засіданні підтвердили також свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які також працювали на вищезазначеному підприємстві, що підтверджується копіями трудових книжок.

Відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 річного віку та наявності страхового стажу не менше 15 років.

На день звернення із заявою про призначення пенсії позивач досяг 60 річного віку.

З урахуванням періоду роботи позивача в Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» з 15 липня 1978 року по 15 серпня 1986 року, його трудовий стаж складає більше 15 років.

Отже, відмова відповідача є неправомірною, зроблена без належної перевірки дійсних обставин і є протиправною.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимоги позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 19, 21, 64, 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 7-11, 17-19, 71, 99, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком.

Скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком, яке оформлено протоколом №21 від 16 вересня 2016 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням стажу його роботи на Дніпропетровському орендному підприємстві «Одяг» в період часу з липня 1978 по серпень 1986 року та з урахуванням розміру виплаченої заробітної плати, зазначеної у особових рахунках по заробітній платі ОСОБА_1 за 1978-1986 роки, які надавалися арбітражним керуючим ОСОБА_4 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську та інформацію про які відображено в акті №129 зустрічної звірки від 27 липня 2016 року, складеного службовими особами Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську.

Повний текст постанови буде виготовлено до 17 лютого 2017 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя Волошин Є.В.