Справа № 362/6381/16-а
Суддя: Кравченко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/6381/16-а
Провадження № 2-а/362/36/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2017 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченко Л.М.,

при секретарі Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 1-ї роти батальйона № 2 УПП м. Києва ОСОБА_2, Головного управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову сержанта поліції 1-ї роти батальйона № 2 УПП м. Києва ОСОБА_2 від 01.12.2016 р. серії АР№314915, провадження по справі закрити. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

01.12.2016 р. близько 13:30 год. він разом зі знайомою Сюзаною перебував на вулиці Антонова в місті Києві та очікував свого знайомого, який повинен був привезти його автомобіль ОСОБА_3, номерний знак АІ 6806НА, з міста Василькова. Коли він підходив до свого автомобіля в обумовлене місце, то побачив, що там також знаходиться припаркований автомобіль патрульної поліції. Коли він сів до свого автомобіля, до нього підійшли працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення, а саме п. 15.10а Правил дорожнього руху України. Також відповідач повідомив позивачу, що вони приїхали на виклик з приводу припаркування автомобіля на пішоходному переході. Позивач пояснив відповідачу, що він є власником вказаного автомобіля, однак вказане правопорушення не здійснював, оскільки його автомобіль припаркував у зазначеному місці його знайомий.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, свої позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ГУ патрульної поліції м. Києва до суду не зялися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 314915 від 01.12.2016 року вбачається, що 01.12.2016 р. близько 13:50 години в місті Києві по вулиці Антоновича, 123, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_3, номерний знак АІ 6806НА, здійснив стоянку на пішоходному переході, що суттєво перешкоджало проходу громадян, чим порушив п. 15.10а ПДР України і тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Судом з матеріалів позовної заяви було встановлено, що ОСОБА_1 не керував автомобілем ОСОБА_3, номерний знак АІ 6806НА та не здійснював стоянку в місці та за обставин, зазначених в постанові серія АР № 314915 від 01.12.2016 р.

Відповідачами не було надано обґрунтованих доказів того, що стоянку автомобілем ОСОБА_3, номерний знак АІ 6806НА 01.12.2016 р. близько 13:50 години в місті Києві по вулиці Антоновича, 123 було здійснено саме позивачем ОСОБА_1

Як передбачено ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не зявилися, не надали суду відповідно до ч.2 ст.71 КАС України письмових заперечень проти позову, та доказів правомірності оскаржуваного позивачем прийнятого нею рішення та відповідних дій.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постанова про адміністративне правопорушення складена за наслідками його розгляду відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС України, оскільки заперечується позивачем, і інші докази, які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.3 КУпАП є недоведеним.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122, 247 КпАП України, ст.ст. 2, 11, 71, 159- 163, 185, 186, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 314915 від 01.12.2016 р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кравченко Л.М.