Справа № 757/40702/15-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Шутовської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на додаткову постанову Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач звернулася в Печерський районний суду міста Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, в якому просила:

визнати неправомірними дії відповідача у відмові поновити позивачу виплату раніше призначеної пенсії, з одночасним зобов'язанням відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу починаючи з 07.10.2009 з урахуванням усіх перерахунків та індексацій пенсії, відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2016, позов задоволено: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва у поновленні та виплаті пенсії ОСОБА_2 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва поновити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію з 28 квітня 2015 року (а.с. 29-30, 98-102).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року позов в частині позовних вимог за період з 07.10.2009 по 28.04.2015 залишено без розгляду (а.с. 19). Зазначена ухвала була оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Печерського районного суд міста Києва від 06 листопада 2015 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду в частині позовних вимог з 07.10.2009 до 28.04.2015 (а.с. 62-64).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року позов задоволено: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва у поновленні та виплаті пенсії ОСОБА_2;

зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва поновити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію з 07.10.2009 по 27.04.2015 (а.с. 119).

18 листопада 2016 року позивач звернулася в Печерський районний суд міста Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначила про те, що під час розгляду справи не було вирішено позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та індексацію пенсії позивача відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 137).

Додатковою постановою Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва провести перерахунок та індексацію поновленої ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 7 жовтня 2009 року.

Не погоджуючись з додатковою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткова постанова суду - без змін з таких підстав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового рішення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні постанов Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року та 29 квітня 2016 року не вирішено питання про проведення перерахунку та індексації поновленої пенсії позивача відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів

Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

Згідно статті 51 цього Закону під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У своєму рішенні Конституційний Суд України зазначив, що оспорюваними нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 даного Закону встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі, пенсії.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що під час ухвалення постанов Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року та 29 квітня 2016 року не було ухвалено рішення щодо однієї із позовних вимог, а саме щодо проведення перерахунку та індексації поновленої пенсії позивача відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткової постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, 168, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Додаткову постанову Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2017 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.