Справа № 146/116/17
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Справа146/116/17

Категорія 87

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області (далі - УПФ) про визнання дій протиправними та зобов'язати УПФ України виплатити пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2015 року.

Адміністративний позов мотивований тим, що з 20 жовтня 2014 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу було призначено пенсію за віком та він перебував на обліку в УПФ України в Томашпільському районі Вінницької області.

З 01 квітня 2015 року виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено на підставі п.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року.

В листопаді 2016 року позивач звернувся до УПФ України в Томашпільському районі, Вінницької області з проханням відновити йому пенсію за віком з 01 червня 2015 року. Листом від 08 листопада 2016 року № С-24 УПФ України в Томашпільському районі Вінницької області йому було відмовлено, посилаючись на те, що починаючи з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року у період роботи пенсіонера на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Позивач вважає, що доводи відповідача є безпідставними, а рішення незаконним. Вищезазначене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження.

Відповідно до поданого заперечення: УПФ України в Томашпільському районі Вінницької області, вважає адміністративний позов необгрунтованим та безпідставним, таким що не підлягає задоволення у зв'язку із наступним:

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213- VІІІ, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911- VІІІ, якими внесені зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону ( крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Після звільнення з роботи виплати пенсії відповідно до цього Закону не поновлюється.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсій ( щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановленим цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Зокрема, позивач посилається на те, що з 01 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) призначалось відповідно до спеціальних законів, наразі пенсії призначаються на загальних підставах, тому посада на якій працює позивач по даний час, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» або Законом України « Про судоустрій і статус суддів»

Думку позивача вважають хибною, оскільки дана норма стосується лише новопризначених пенсій, тобто тих, які призначені з 01 червня 2015 року, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФ України в Томашпільському районі, Вінницької області та йому призначено щомісячне довічне грошове утримання суддів, з квітня 2015р. пенсія не виплачується, що підтверджується матеріалами справи.(а.с. 9) .

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивачу припинено виплату пенсії на підставі ч.5 ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів України» ( в редакції закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015р. )

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року внесено зміни до ст. 47 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахування внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України Про статус народного депутата України, ;Про державну службу, Про прокуратуру; Про судоустрій і статус суддів, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно з матеріалами справи, позивачу припинено виплату пенсії на підставі ч.5 ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів України» ( в редакції закону «Про внесення змін до деяких законів").

Разом з тим, 01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016р. визнано такими, що не відповідають Конституції України положення абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України „Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 911-VIII .

При цьому, відповідно до ст. 152 Конституції України - нормативно-правові акти, які визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності свого рішення щодо припинення виплати позивачу пенсії, натомість позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню, враховуючи встановлені судом факти, суд вбачає неправомірні дії відповідача, яким допущено порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому, суд вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі, Вінницької області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 червня 2015 року по 01 січня 2016 року та з 08 червня 2016 року по 16 вересня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь особи, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, рішенням КСУ від 08.06.2016р. №4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в в Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій УПФ України у Томашпільському районі Вінницької області протиправними та зобов'язання вчинення певні дії - задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області в частиві відмови виплатити ОСОБА_1 пенсії за віком починаючи з 01 червня 2015 року по 01 січня 2016 року та з 08 червня 2016 по 16 вересня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області, виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2015 року по 01 січня 2016 року та з 08 червня 2016 по 16 вересня 2016 року.

Допустити до негайного виконання стягнення на користь ОСОБА_1 з Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області одноразову суму невиплаченої пенсії за віком, починаючи з 01 червня 2015 року по 01 січня 2016 року та з 08 червня 2016 по 16 вересня 2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області на користь ОСОБА_1 640 гривень судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Томашпільський районний суд з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: М.М. Дзерин