Справа № 674/1685/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1685/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Шклярук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області (далі - відповідач) про визнання протиправним дій щодо нарахування та виплати основної та додаткової пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в грудні 2016 року звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними порушення відповідача щодо нарахування та виплати основної та додаткової пенсії особі, яка отримала ядерну шкоду здоров'ю відповідно до Конституції України, Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язати поновити права позивача щодо отримання державної пенсії як ліквідатору Чорнобильської катастрофи, інваліду 2-ої групи довічно і відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 ,75 мінімальних пенсій за віком перерахувати та виплатити пенсію за рахунок Державного бюджету України.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19.12.2016 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в 1986 році приймав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, під час якої отримав захворювання, внаслідок чого 21.07.2010 його було визнано інвалідом 2-ої групи довічно, що підтверджується копіями довідки МСЕК серії МСЕ №221271 від 21.07.2016 та пенсійного посвідчення серії ААВ №003898 від 17.10.2011, а також його було віднесено до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії А №127664.

29.03.2011 постановою Дунаєвецького районного суду УПФУ в Дунаєвецькому районі зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2010 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком., на основі чого йому було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2010 в сумі 40656, 10 грн.

07.11.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо виплати належних йому державних пенсій, як особі, яка отримала ядерну шкоду здоровю відповідно до Конституції України, Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте, 21.11.2016 повідомленням УПФУ позивачу було відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачених Конституцією та законами України, а пенсія позивачу призначена і виплачується згідно норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII.)

Пунктом 7 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 № 3491-VI (далі - Закон № 3491-VI) Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 28.12.2010 № 2857-VI (далі - Закон № 2857-VI) доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік.

На виконання вказаної норми Закону №3491-VI Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" (далі - постанова № 745), яка набрала чинності з 23.07.2011. Вказаною постановою передбачено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону № 796-XII виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, тим що належать до категорії 1 інвалідам II групи - 20 відсотків, а також встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче інвалідів II групи - 1090 гривень.

При цьому, Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" зазначено, що положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52 та 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України на відповідний рік.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796-XII визначено порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що оскільки 23.07.2011 набрала чинності постанова № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", якою встановлено розмір додаткової пенсії особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, суд касаційної інстанції у справі, що розглядається, дійшов правильного висновку, що положення статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ підлягають застосуванню лише до 23.07.2011, а після вказаної дати застосуванню підлягають положення Закону № 2857-VI та постанови № 745.

Таким чином, з 23.07.2011 чинним законодавством встановлено інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 02.06.2015 у справі №21-317а15.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2016 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4