Справа № 2-а-979/10
Суддя: Рак Л. С.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-а-979 /10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 р. Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого-судді Рака Л.C.

при секретарі Вороняку A.C.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ УМВСУ у Львівській області про відновлення строку на оскарження , визнання протиправною та скасування постанови серії ВС № 135030 в справі про адміністративне правопорушення.

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу ОСОБА_2 у Львівській області про визнання не чинною та скасування постанови серії ВС № 135030 від 16.06.2010 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255,00 грн, передбачене ст.. 122 ч. 1 КУпАП.

Позовну вимогу мотивував тим, що постановою серії ВС № 135030 від 16.06.2010 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255, 00 грн. Вважає, що постанова є незаконною, безпідставною, не базується на доказах, зазначене правопорушення не відповідає обставинам справи, не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Просить поновити йому термін на оскарження постанови серії ВС № 135030 від 16.06.2010 р, скасувати із закриттям провадження по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та пояснив, що 16.06.2010 о 12 год.25 хв., на а/д Київ - Чоп у с. Гамвліївка, Пустомитівського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, перевищив швидкість руху на 25 ким/год. Швидкість вимірювалась приладом « Беркут». Дане правопорушення не вчиняв, а постанова серії ВС № 135030 від 16.06.2010 року винесена із порушенням чинного законодавства. Просить постанову скасувати із закриттям провадження по справі. Пропустив термін оскарження постанови, оскільки копію вказаної постанови не отримав , про накладення адміністративного стягнення не було відомо, лише нещодавно отримав повідомлення про явку у виконавчу службу для оплати штрафу.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 у Львівській області, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак належним чином був повідомлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, судом розглянуто справу без участі відповідачів - субєктів владних повноважень на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ВС № 135030 від 16.06.2010 року встановлено, що ОСОБА_1 16.06.2010 о 12 год.25 хв., на а/д Київ - Чоп у с. Гамвліївка, Пустомитівського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, перевищив швидкість руху на 25 ким/год. Швидкість вимірювалась приладом « Беркут», чим допустив порушення ПДР України.

Відповідно до ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказом порушення ПДР можуть виступати докази отриманні у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису , чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у , визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суду не представлено доказів, чи сертифікований пристрій « Беркут», чи може він здійснювати функції: фото-, кінозйомки чи відеозапису, чи може і чи працював він в автоматичному режимі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є недоведеним та

необгрунтованим.

Крім цього , ч.3 ст.70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні були підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як розяснює Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005 року № 14, зміст постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, треба навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем в судове засідання не надано суду жодних переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 122 ч. 1 КУпАП.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що зміст постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, відповідач - субєкт владних повноважень який прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв не в межах встановлених законом повноважень, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку оскарження постанови з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження постанови.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 292, 293 КУпАП, ст.ст.6,9,10,11,70,71,86,159,160,162,289 Кодексу адміністративного судочинства України, та на підставі ЗУ» Про міліцію», наказу МВС України від 13.11.200 року № 1111 « Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо - патрульної служби Державтоінспекції МВС України», розпорядження МВС України від 21.05.2009 року « Про організацію роботи підрозділів ДАЇ з профілактики правопорушень із застосуванням фото- і кінозйомки, відеозапису»-,

Постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, строк на оскарження постанови серії ВС № 135030 від 16.06.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності заст. 122 ч. 1 КУпАП.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ВС № 135030 від 16.06.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122ч. 1 КУпАП -закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.С. Рак