Справа № 730/20/17
Суддя: Тіслюк І. І.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/20/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП в м.Чернігові ДПП Степанченко Олесі Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

До Борзнянського районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора роти №1 БУПП в м.Чернігові ДПП Степанченко О.В., в якому просить винести судове рішення про визнання дій співробітника поліції неправомірними та скасувати постанову серії ДР № 116641 від 01.01.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену вказаною посадовою особою.

Позов обґрунтовується тим, що Степанченко О.В., як посадова особа, під час з`ясування фактичних обставин правопорушення, що було вчинено, на її думку, саме ним (ОСОБА_1.), та винесення постанови з визнання його винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., діяла, допускаючи припущення у визначенні ознак його вини без дотримання процесуальних норм КУпАП, визначених ст.251, 268 КУпАП та ст.ст.62, 63 Конституції України.

Так, він дійсно 01.01.2017 року близько 03-45 год. після того, як скористався послугою незнайомого водія, який погодився підвезти його та його товариша ОСОБА_3 до двору за адресою: АДРЕСА_1, залишаючи автомобіль через задні ліві дверцята, був зупинений групою співробітників поліції, які, вірогідно, слідували на спецавтомобілі за автомобілем марки «Тойота», на якому він їхав, і яким керував незнайомий йому чоловік.

Співробітники поліції, вирішивши, що саме він керував зазначеним автомобілем, запитали в нього, чи не він є водієм автомобіля «Тойота», і вимагали пред`явлення документів водія. На відповідь про те, що він не є водієм вказаного автомобіля і не має посвідчення водія, відреагували, виходячи з власних переконань, що він ухиляється від відповідальності за протиправні дії, в яких він буде пізніше обвинувачений.

На його пояснення, що він вийшов з автомобіля «Тойота» на момент прибуття співробітників поліції не з місця водія, а з місця пасажира на задньому сидінні, й що він не знайомий з водієм, який, вірогідно, відразу після виходу пасажирів закрив автомобіль і пішов, скориставшись ситуацією, маючи підозру на недоброчесність пасажирів, співробітники належним чином не реагували, намагаючись знайти потрібні їм факти виниклої підозри щодо нього.

Після вищевказаних подій та винесення постанови за ст.126 ч.1 КУпАП він на лобовому склі автомобіля закріпив записку з контактним телефоном, адресою та проханням власника відгукнутися та допомогти встановити істину.

Як виявилось, водієм та власником автомобіля є ОСОБА_4, який працює у ТОВ «ТД «Наталка» на посаді торгівельного представника та користується автомобілем в якості службового.

Безпідставність притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, можуть підтвердити свідки ОСОБА_3, з яким він їхав разом на автомобілі «Тойота», його товариш, а також водій автомобіля «Тойота», ОСОБА_4, який відгукнувся на його прохання підтвердити певні обставини, пов`язані з вказаною подією.

Просив задовольнити його адміністративний позов.

Відповідач, інспектор роти №1 БУПП в м.Чернігові ДПП Степанченко О.В., в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду із запереченням на позов, та просила провести розгляд справи без її участі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх показаннях пояснили, що у новорічну ніч 01.01.2017 року близько 03-00 год. вони та ОСОБА_1 познайомились між собою, коли ОСОБА_4 у нічний час зупинив автомобіль «Тойота» на прохання двох перехожих чоловіків. Після прибуття до двору біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 першим через задні дверцята з лівого боку вийшов ОСОБА_1, а вони продовжували спілкуватись якусь мить. Коли помітили поліцейський спецавтомобіль, вийшов ОСОБА_3 Водій, ОСОБА_4, оцінивши ситуацію як таку, що пов`язана з протиправною діяльністю пасажирів, швидко закрив автомобіль і пішов до себе додому, оскільки він проживає в будинку неподалік від місця події.

З`ясувавши правові позиції сторін, оцінивши докази на обґрунтування доводів позивача у позові, а також заперечення відповідача, суд, встановивши фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про правомірність вимог позивача.

Судом встановлено, що вимоги позивача про винесення постанови про визнання дій співробітника поліції неправомірними та скасування постанови серії ДР №116641 від 01.01.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену вказаною посадовою особою, ґрунтуються на перевірених судом доказах, що надані сторонами у справі.

Зокрема, з пояснень позивача вбачається, що 01.01.2017 року близько 03-30 год. він дійсно знаходився поряд з автомобілем марки «Тойота» за адресою: АДРЕСА_1. В той момент, коли він вийшов з автомобіля «Тойота», який стояв заднім правом боком відносно під`їхавшого поліцейського спецавтомобіля, на якому була встановлена відеокамера з метою фіксування ситуації попереду автомобіля, до нього підійшли співробітники поліції й почали задавати питання стосовно наявності в нього документів водія.

ОСОБА_1 пояснив, що він автомобілем не керував, що автомобіль йому не належить.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх показаннях пояснили, що у новорічну ніч 01.01.2017 року близько 03-00 год. вони та ОСОБА_1 познайомились між собою, коли ОСОБА_4 у нічний час зупинив автомобіль «Тойота» на прохання двох перехожих чоловіків. Після прибуття до двору біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 першим через задні дверцята з лівого боку вийшов ОСОБА_1, а вони продовжували спілкуватись якусь мить. Коли помітили поліцейський спецавтомобіль, вийшов ОСОБА_3 Водій, ОСОБА_4, оцінивши ситуацію як таку, що пов`язана з протиправною діяльністю пасажирів, швидко закрив автомобіль і пішов до себе додому, оскільки він проживає в будинку неподалік від місця події.

Надані суду відеоматеріали, зафіксовані службовою камерою, розташованою на спецавтомобілі, не містять даних, які свідчили б про вихід ОСОБА_1 з автомобіля «Тойота» з місця водія, оскільки на час прибуття на місце події фіксувалась у світлі фар лише права задня частина автомобіля «Тойота».

Заперечення відповідача не містять даних, які безспірно могли підтвердити обставини, вказані в постанові серії ДР № 116641 від 01.01.2017 року про встановлення вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.126 КпАП України водій не має права керувати транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Водночас, ч.2 ст.71 КАС України, передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись ст.ст.126 ч.1, 268, 279, 280, 284 КУпАП, ст.ст.2, 23, 71, 158, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП в м.Чернігові ДПП Степаненко Олесі Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №1 БУПП в м.Чернігові ДПП Степаненко Олесі Вікторівни щодо винесення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постанови про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 116641 від 01.01.2017 року стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення ним правопорушення передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП - визнати нечинною та скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Борзнянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Суддя

Борзнянського районного суду І.І. Тіслюк