Справа № 804/2949/16
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2017 рокусправа № 804/2949/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В.

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участю представників позивача Юрченко В.А., Уханенко Л.Д., представника відповідача Чуфарової Н.А., представника третьої особи Тубольцевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року у справі № 804/2949/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 3» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 грудня 2015 року № , яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 152613 грн. (основний платіж - 101742 грн., штрафні (фінансові) санкції - 50872 грн.)

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ "Хлібзавод № 3" зареєстроване Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Дніпропетровській області 22.03.2007 р. номер реєстрації 0035480 (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи № 772327 серія А00), перереєстровано в зв'язку зі зміною юридичної адреси виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 22.12.2009 року, номер реєстрації 6035480 (свідоцтво про державну реєстрацію № 057515 серія А01). Взято на податковий облік в органах державної податкової служби 23.03.2007 року за № 8747 у ДПІ Кіровського району м. Дніпропетровська, з 21.01.2010 року за № 45979 перебуває на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ.

Основним видами діяльності підприємства позивача є виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання. За період, який перевірявся, ТОВ "Хлібзавод № 3" здійснювало виробництво хліба та хлібобулочних виробів.

На підставі наказу від 16.11.2015 року № 1007 Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Хлібзавод № 3" та направлень, виданих Дніпродзержинською ОДПІ від 17.11.2015 року № 721, 722, керуючись п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами і доповненнями) була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод № 3" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Орім" () за лютий 2015 року.

За результатами перевірки складений акт від 26.11.2015 року № 2748/139/04-22-05/34984708, в якому встановлені та зафіксовані наступні порушення - п.п. 14.1.36, 14.1.191, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14. п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п.198.1, п.198.2 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ "Хлібзавод №3" не мало право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2015 року на загальну суму ПДВ - 101742 грн., отриманого від ПП "Орім".ї

В акті перевірки зазначено, що ТОВ "Хлібзавод № 3" (Замовник) за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. у бухгалтерському та податковому обліку відобразило отримання маркетингових послуг згідно з договором про надання маркетингових послуг від 01.01.2015 № 27, укладеним з ПП "Орім" (Виконавець).

На підставі висновків акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 14 грудня 2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 152 613 грн. (основний платіж - 101 742 грн., штрафні (фінансові) санкції - 50 871 грн.).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

При вирішення справи колегія суддів виходить з наступного.

При цьому, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 1 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього ж Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 ПК України.

Згідно з п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі Положення), забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Висновок суду першої інстанції про відповідність сформованих позивачем даних податкового обліку за спірними операціями наведеним вимогам ґрунтується на формальному дотриманні платником порядку документування господарської операції. При цьому суд визнав належним документальним підтвердженням фактичного надання позивачу послуг подані Підприємством договори, акти виконаних робіт, звіт про проведення дослідження, податкові накладні та платіжні доручення з огляду на наявність у цих документах усіх обов'язкових реквізитів та їх складення особами з повною юридичною та податковою правосуб'єктністю.

Колегія суддів з таким висновокм не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 ПК України до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які виключають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетингу), на передпродажну підготовку товарів.

Маркетинг - це діяльність, спрямована на створення попиту та досягнення цілей підприємства через максимальне задоволення потреб споживачів; планування і ведення всебічної діяльності, пов'язаної з товаром, з метою здійснення оптимального впливу на споживача для забезпечення максимального споживання за оптимальної ціни та одержання в результаті цього довгострокового прибутку.

З метою оподаткування під маркетингова ними послугами (маркетингом) слід розуміти послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчення ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управління рухом продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків (п.п. 14.1.108 п.14.1 ст.14 Кодексу).

Для здійснення маркетингової діяльності підприємство-виконавець повинно: проводити комплексні дослідження ринку; здійснювати аналіз ринку; сегментувати ринок; позиціонувати товар; розробляти маркетинг - мікс (маркетинговий комплекс) тощо. При цьому, виконавцями таких послуг можуть бути лише суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність, що відповідає нормам КВЕД ДК 009:2010. Тобто суб'єкти господарювання, які надають маркетингові послуги, повинні мати право здійснювати діяльність згідно КВЕД 73.20 «Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення суспільної думки».

Головною умовою для врахування у складі податкових витрат на проведення маркетингових послуг є їх документальне підтвердження та зв'язок таких витрат з господарською діяльністю платника податку. Підтвердженням зв'язку витрат на маркетингові послуги з господарською діяльністю суб'єкта господарювання, окрім договору, акту виконаних робіт, виступають наступні документи: наказ по підприємству, в якому повинно бути обґрунтування необхідності проведення таких маркетингових досліджень із зазначенням періоду їх проведення, територію, назву виду продукції, категорію потенційних споживачів тощо; звіт про проведення маркетингових досліджень, у якому мають бути викладені результати таких досліджень і надані рекомендації замовнику. Крім того, підприємство також повинно надати докази щодо реального застосування вказаного дослідження у своїй господарській діяльності, тобто впровадження в останній конкретних висновків та рекомендацій дослідження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що для включення витрат з маркетингового дослідження попиту і пропозиції на ринку до складу податкових витрат необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та інших нормативно-правових актів, які, зокрема, підтверджують факт отримання маркетингового дослідження від іншої особи, а також підтвердження зв'язку понесених витрат із господарською діяльністю платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Хлібзавод № 3» уклало з ТОВ «АТБ-маркет» договори поставки хлібобулочної продукції за № 37051 від 01.01.2015 р. та за № 38005 від 20.09.2013 р., згідно яких ТОВ «Хлібозавод №3» (Постачальник) зобов'язане передати ТОВ «АТБ-маркет» (Покупець) у встановлені строки, а Покупець зобов'язується приймати такий товар і сплачувати за нього певні грошові кошти. Асортимент та загальна кількість товару, що може бути встановлений згідно цих договорів визначається у Додатках №1 до Договорів Специфікації).(т. 1 а.с. 131-153)

Також ТОВ «Хлібзавод № 3» уклало з ПП «Орім» (код 39355541) договір на проведення маркетингових послуг за № 27 від 01.09.2014 р. та Додаток № 1 до Договору, згідно яких ПП «Орім» в лютому 2015 року надано позивачу маркетингові послуги. (т. 1 а.с. 12-15, 22)

За змістом додатків до договору виконавець зобов'язувався надати замовнику такі послуги: визначення відносної динаміки продажу хлібобулочної продукції ТОВ «Хлібзавод № 3»; визначення залишків продукції в магазинах; визначення об'єму продажу товарів в грошовому та кількісному виразі; яким видам хлібобулочної продукції споживач надає перевагу - хлібам, батонам або булкам; відношення споживачів до появи нових видів продукції, нових торгівельних марок хлібобулочної продукції у торгівельній мережі супермаркетів «АТБ» м. Дніпродзержинська та Дніпропетровської області.

На підтвердження виконання послуг за вказаним договором позивачем надавались наступні документи:

- Податкові накладні (т. 1 а. с. 18-19)

- Рахунок (т. 1 а.с. 20)

- Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) (т.1 а.с.21)

- Акт звірки (т. 1 а. с. 23)

- Платіжне доручення (т. 1 а. с. 24-28)

Також ПП «Орім» надало звіт про проведення маркетингових досліджень. (т. 1 а.с. 41-98)

Водночас, позивачем також на підтвердження здійснення господарської діяльності надано:

- копію Акту звірки з ТОВ «АТБ-маркет» за лютий 2015 року (т. 1 а. с. 167-170)

- Копії банківських виписок за 05.02.2016 року (т. 1 а. с. 171)

- ТТН (т. 1 а. с. 172-250), (т. 2 а. с. 1-28)

- Податкові накладні (т. 2 а. с. 29-30)

На підтвердження факту використання ТОВ «Хлібозавод № 3» висновків ПП «Орім», складених в результаті проведеного маркетингового дослідження згідно договору № 27 від 01.01.2015, останній надав в якості первинних документів:

- Звіти про проведене опитування споживачів хлібобулочних виробів в місті Дніпродзержинську до договору № 27 від 01.01.2015 р.(т. 9 а. с. 119-120);

- Асортимент продукції на березень 2015 р., затверджений Генеральним директором в «Хлібзавод № 3» Сусловим А.А. від 01.03.2015 р. (копія).(т. 9 а.с.121-122);

- Подорожній лист вантажного автомобіля від 02.04.2015 р. (копія).(т. 9 а. с. 123)

- Подорожній лист вантажного автомобіля від 25.03.2015 р. (копія).(т. 9 а. с. 124)

- Наказ ТОВ «Хлібзавод № 3» №41/1 від 10.03.2015 р. «Про введення програми «Гарячий хліб» (копія).(т. 9 а. с. 125)

- Розпорядження ТОВ «Хлібзавод №3» №03/15 від 12.03.2015 р. «Про дегустацію зразків продукції» (копія).(т. 9 а. с. 126)

- Графік виїзду автотранспорту на маршрути по програмі Гарячий хліб з 20.03.2015 р. копія).(т. 9 а.с. 127)

- Графік виїзду автотранспорту на маршрути по програмі другої ходки з 20.03.2015 р.(т. 9 а. с. 128)

- Приймальний акт № ХЗ-0000015/3 від 22.03.2015 р. (копія).(т. 9 а. с. 129)

- Видаткова накладна № РН-0000232 від 22.03.2015 р. (копія).(т. 9 а. с. 130)

- Договір купівлі-продажу № 15/10-07-01 від 07.10.2015 р. (копія)(т. 9 а. с. 131-132)

- Акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №15/10-07-01 від 07.10.2015 р. від 08. 10. 20 1 5 р. (копія) (т. 9 а.с. 133)

- Технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2. (копія).(т.9 а.с.134)

- Акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (копія). (т. 9 а.с. 135)

- Копія договору купівлі-продажу № 15/03-18-02 від 18.03.15 р. (т. 9 а. с. 136-1374)

- Технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_3. (копія). (т. 9 а. с. 138)

- Акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 15/03- 2 від 05.05.2015 р. (копія). (т. 9 а.с.139)

- Акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (копія). (т. 9 а.с. 140)

- Копія договору купівлі-продажу № 15/09-11-01 від 11.09.2015 р. (копія). (т. 9 а. с. 141-142)

- Технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_4 (копія). (т. 9 а. с.143)

- Акт приймання-передачі по договору купівлі-продажу № 15/09-11-01 від 11.09.2015 г. (т. 9 а. с.144)

- Акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, (копія). (т. 9 а.с. 145)

- Таблицю використання ТОВ «Хлібзавод № 3» висновків ПП «Орім», укладених у Звіті про проведене маркетингове дослідження «анкетування споживачів хлібобулочних виробів» в м. Кривий Ріг до договору № 27 від 01.01.2015 р. (т. 9 а. с. 146-147)

- Договори поставки ТОВ «Хлібзавод № 3» з ФОП ОСОБА_6 № 22/2 від 31.03.15 р.(копія). (т. 9 а.с.148-150), ФОП ОСОБА_7 №81 від 01.12.15 р. (копія) (т. 9 а.с. 158-160), ФОП ОСОБА_8 № 79 від 01.12.15 р.(копія). (т. 9 а.с.166-168), ТОВ «ВК ПЛАСТИК ПАК» №0108/15 від 01.09.15 року (копія). (т. 9 а.с.177-181);

- Комерційна специфікація на товар № 1 від 11.11.15 р. до договору № 0108/15 (копія). (т. 9 а.с.182)

- Комерційна специфікація на товар № 2 від 11.11.15 р. до договору № 0108/15 від 1 вересня 2015 року (копія). (т. 9 а.с.183)

- Бланк макету упаковки хліб «Сонячний» (т. 9 а.с.184-194)

- Бланк макету упаковки батон «Єлизаветовський» різаний

- Поліетиленові різнокольорові упаковки хлібної продукції (нові зразки).

- Поліетиленові упаковки хлібної продукції (старі зразки).

- Зразки різнокольорових нових етикеток хлібної продукції.

- Паперові упаковки для хлібної продукції програми «Гарячий хліб» (зразки).

- Договір перевезення автомобільним транспортом ТОВ «Хлібзавод №3» з ТОВ «ГРДНСАВТОЛОПСТИК-КР» №15/05-01-03 від 01.05.15 р. (копія). (т. 9 а.с.195-199)

- Додаток №1 до договору перевезення №15/05-01-03 від 01.05.15 р. «Графік поставки» (копія) (т. 9 а.с.200-201)

- Порівняння цін по АТБ (таблиця).

- Специфікація по м. Кривий Ріг. Додаток №1 від 01.01.15 р. до договору № 37051 від 01.01.15р. (копія).

З приводу зазначених документів колегія суддів зазначає, що вони дійсно підтверджують певні господарські відносини з конкретними контрагентами, яким позивачем постачаються для продажу хлібобулочні вироби, проте використання у господарській діяльності при відносинах із вказаними підприємцями та товариствами саме звіту маркетингового дослідження від ПП «Орім» вказаними документами не підтверджується. Останні лише свідчать про те, що позивачем дійсно ведеться певна господарська діяльність, проте ці обставини не є спірними у справі.

Крім того на підтвердження факту реальності господарської операції з ПП «Орім» позивач надав анкети споживачів до звіту про проведене маркетингове дослідження «Анкетування споживачів хлібобулочних виробів» (т. 2 а.с.43-250, т. 3 а.с. 1-250, т. 4 а.с. 1-166, 233-250, т. 5 а.с.1-250, т. 6 а.с. 1-154, 188-250, т. 7 а.с. 1-250, т. 9 а. с. 1-250), звіт про проведення маркетингових досліджень (т. 4 а.с . 199-233).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що первинні документи надані позивачем не підтверджують реальне здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Орім», зокрема, у поданих позивачем актах здачі-приймання робіт (послуг) зазначено лише факт надання послуги, її вартість та відсутність будь-яких взаємних претензій сторін.

Таким чином, вказані акти мають знеособлений характер та не містять конкретної інформації про проведення виконавцем консультації, надані рекомендації, вивчення та аналізу ринку, проведення маркетингових досліджень тощо, атому не можуть бути належним доказом факту здійснення відповідних господарських операцій.

Водночас, позивачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано доказів, що відображають результати вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, визначення відносної динаміки продажу продукції у торгівельній мережі, визначення об'єму продаж товарів торгівельних точках, а також вплив таких результатів на умови договорів, укладених у подальшому позивачем з ТОВ «АТБ-маркет», тобто доказів досягнення розумної економічної мети завдяки взаємовідносинам з ПП «Орім».

Також, за результатами маркетингових досліджень складені анкети споживачів, проте вказане анкетування проводилось анонімно, та є не зрозумілим яким саме чином було здійснено вирішено проблеми підвищення обсягу реалізації продукції.

Крім того, певні матеріали, додані до Звіту про проведене дослідження є суперечливими та такими, що викликають сумнів у реальності цього дослідження. Так, зокрема, відповідно до соціально-демографічного профілю опитаних серед останніх було 82% чоловіків та 18 % жінок (т. № 1 а.с. 84), що не може відповідати дійному гендерному співвідношенню реальних відвідувачів магазинів з метою покупки хлібобулочних виробів. Вказані обставини свідчать про вільне та таке, що не може відповідати дійсним обставинам поводження ПП «Орім» з цифрами, зазначеними у звіті. Представник ПП «Орім» в судовому засіданні такі суперечності у звіті пояснити не змогла. Колегія суддів з огляду на вказане приходить до висновку, що показники звіту ПП «Орім» складались штучно без проведення реального опитування покупців, з метою створення уявлення про нібито проведення дослідження у відповідності з вимогами, які пред'являються до маркетингових досліджень.

Колегія суддів також зазначає, що наданий звіт про проведене маркетингове дослідження містить лише висновки щодо проведеного опитування у виді процентного співвідношення між відповідями на певні запитання, проте всупереч вимогам до цього виду досліджень вони не містять конкретних рекомендацій чи пропозицій, яким же чином замовнику необхідно реалізувати своє бажання на розширення асортименту чи ринку збуту свого товару. З огляду на вказане колегія суддів вважає, що вказане дослідження проведене виключно на папері, з метою формального складення документів, які нададуть позивачу можливість сформувати за рахунок цих витрат свій податковий кредит та зменшити зобов'язання з податку на додану вартість.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що чинне законодавство не встановлює конкретного переліку документів, складанням яких має оформлюватись господарська операція, та не визначено деталізації опису господарської операції у первинному документів, втім умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити однозначний висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту.

Разом з тим, подані платником документи не дозволяють встановити реальність виконання розглядуваних операцій та факт їх використання у господарській діяльності підприємства позивача, що не відповідає сутності послуг, визначений у підпункті 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Матеріали справи у сукупності не містять доказів на підтвердження того, що ПП «Орім» вивчало, досліджувало та аналізувало споживчий попит на ринку, на якому здійснює свою діяльність позивач, у справі відсутні докази того, яким чином надавалися маркетингові послуги, який практичний результат їх використання позивачем.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Повний текст виготовлено 13 лютого 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 198, 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року у справі № 804/2949/16 скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 3» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко