Справа № 202/8131/16-а
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/8131/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 лютого 2017 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 8002,40 грн., посилаючись на те, що 25 березня 2008 року їй була призначена пенсія як працівнику органів внутрішніх справ. На початку 2016 року нею були отримані два листи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.12.2015 року та від 17.01.2016 року про те, що за період її перебування на посаді державного службовця в Національній поліції України з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року виникла переплата по пенсії в розмірі 8002,40 грн., яка підлягає терміновому поверненню до Державного бюджету України, а з 01.01.2016 року виплату пенсії призупинено. Вважаючи вимогу відповідача правомірною, сплатила до Державного бюджету України грошові кошти в сумі 8002,40 грн. Разом із тим, отримавши 3 грудня 2016 року рішення відповідача про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, дізналася про його неправомірність, оскільки причиною виникнення переплати сум пенсії в ньому зазначено неповідомлення про працевлаштування. Як зазначено в листі відповідача від 15.12.2016 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII були внесені зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з чим виплата пенсії не повинна проводитися. Однак, позивач вважає, що її переведення 7 листопада 2015 року із Міністерства внутрішніх справ України до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на посаду старшого слідчого не є обставиною, у зв'язку з якою виплата пенсії повинна бути припинена у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби" та деяких інших осіб". Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону № 213-VIII , яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. У пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII зазначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Таким чином, з 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 7 листопада 2015 року вона займала посаду старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим вважає, що у період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року у відповідача не було підстав для невиплати їй пенсії. Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених у період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року, є незаконним. Крім того, зазначене рішення відповідача в порушення вимог пункту 15 розділу ІІ Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів АР Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242, не містить обов'язкових реквізитів, а саме: найменування установи, дату, реєстраційний індекс документа.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 183-2 КАС України надало заперечення проти позову, в яких посилається на те, що 01.04.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», відповідно до якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Аналогічні зміни були внесені і до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Отже, правові підстави для виплати позивачу пенсії з 01.04.2015 року були відсутні. Позивач не повідомила, що, отримуючи пенсію, продовжує працювати, у зв'язку з чим виникла переплата. Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органи пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Тому управлінням було прийнято рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 8002,40 грн. Крім того, вважає, що позивачем пропущений встановлений статтею 99 КАС України строк для звернення до суду. З цих підстав просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

25 березня 2008 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII.

Згідно з наказом №485о/с Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 06 листопада 2015 року ОСОБА_1, державного службовця 11 рангу, старшого слідчого в особливо важливих справах організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУМВС, було звільнено з 6 листопада 2015 року на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з переведенням за її згодою до Національної поліції.

Наказом №1о/с Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 призначено старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення (без дати прийняття та облікового номеру) про стягнення сум пенсії, виплачених надміру позивачу за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 8002,40 грн., у зв'язку із неповідомленням позивачем про працевлаштування.

Як вбачається з листів відповідача, на думку пенсійного органу, у зв'язку із працевлаштуванням позивача на державну службу, виплата їй пенсії не повинна проводитися на підставі вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесені зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд вважає, що таке рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII , в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII , яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Отже, з 01.06.2015 року особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим передбачені статтею 54 Закону України № 2262-XII підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього закону, відпали і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № пенсіонеру МВС ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2015 року по 28 грудня 2015 року в розмірі 8002,40 грн., є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки перебування позивача на посаді державного службовця у вказаний період не впливає на виплату пенсії, призначеної у відповідності до Закону № 2262-XII у зв'язку з відсутністю зазначених у статті 54 вказаного Закону підстав для її невиплати.

Доводи відповідача про пропуск позивачем встановленого статтею 99 КАС України строку для звернення до суду суд вважає необґрунтованим, оскільки як вказує позивач у своєму позові копія оскаржуваного рішення органу пенсійного фонду (без дати його прийняття) отримана нею в грудні 2016 року. Отже, шестимісячний строк для звернення до суду з приводу оскарження цього рішення позивачем не пропущений.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

У зв'язку із задоволенням позову вказані витрати слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № пенсіонеру МВС ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2015 року по 28 грудня 2015 року в розмірі 8002,40 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На постанову до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з отримання копії постанови.

Суддя Н. Ю. Марченко