Справа № 826/4615/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4615/16 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

21 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Літвіної Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження питання про зупинення провадженння у справі за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) від 18 лютого 2015 року №004-29512-180215 у доларах США за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) від 18 лютого 2015 року №005-29512-180215 у доларах США за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Присуджено на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

20 лютого 2017 року апелянтом до канцелярії суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду в Конституційному Суді України подання Верховного Суду України щодо конституційності положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», мотивуючи тим, що питання щодо встановлення нікчемності укладених між позивачем та банком договорів ґрунтувалось на вимогах саме вищезазначеного Закону, яким надано Уповноваженій особі встановлювати нікчемність договорів, а тому до прийняття Конституційним Судом України рішення за поданням розгляд даної справи є неможливим.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп).

Так, до правовідносин в даній справі підлягають застосуванню положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначений закон є чинним та діє на теперішній час.

Згідно з ч. 2 статті 152 Конституції України (в редакції на час постановлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали) закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що прийняття рішення Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо конституційності положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини, що виникли раніше, не вплине, а тому колегія суддів підстав для задоволення клопотання не вбачає.

Така позиція узгоджується з практикою ВАСУ викладеною в ухвалах від 14 листопада 2016 року у справі № К/800/23725/16 та від 31 січня 2017 року у справі К/800/27251/16.

Керуючись ст. ст. 156, 160, 197. 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання апелянта про зупинення провадження у даній справі.

Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді