Справа № 364/1193/16-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 364/1193/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Моргун Г. Л.
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Бабенка К. А.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про визнання дій протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання проведення перерахунку пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області на постанову Володарського районного суду Київської області від 15.11.2016, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю, зобов'язати Володарське управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 83% від розміру заробітної плати вказаної у довідці від 12.10.2016 року № 7/35 з моменту підвищення заробітної плати.

Постановою Володарського районного суду Київської області від 15.11.2016 від 15.11.2016 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання учасники процесу не з'явилися, про апеляційний розгляд повідомлені належним чином. Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, при цьому виходив з того, що відповідач не мав правових підстав для відмови у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яку вона отримує з 01.05.2009 року, що підтверджується довідкою УПФ України в Володарському районі Київської області.

Відповідно до довідки Головного управління Держпраці у Київській області від 12.10.2016 року № 7/35 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, заробітна плата на посаді головного державного інспектора Територіальної державної інспекції праці в Київській області з 01 грудня 2015 року становить 9156,57 грн.

13 жовтня 2016 року вона звернулася до відповідача з заявою про проведення їй перерахунку пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року, який діяв на час призначення її пенсії та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом № 25/Н-01 від 18.10.2016 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213, яким з 01.06.2015 року скасовано норми статей 37 та 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року зі змінами та доповненнями щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються та перераховуються відповідно до даного Закону. Відповідач також послався, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року за № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в якій виключено пункт 4 щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунків пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII визначалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 37-1 ЗУ «Про державну службу» викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Також, у зв'язку із прийняттям вказаної постанови пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, Закон України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV втратив чинність.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу», крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

Таким чином, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Натомість, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015, який не містив правової норми щодо визначення порядку і умов перерахунку пенсій державних службовців та, встановлення права особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи дату звернення позивача із відповідною заявою, приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно відмовлено в перерахунку пенсії.

Колегія суддів зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Як убачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому, колегія суддів наголошує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях ВАСУ, зокрема ухвалі ВАСУ від 25.01.2017 у справі № 226/1373/16-а.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом приймаються в якості належних.

Керуючись ст.ст. 8, 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області на постанову Володарського районного суду Київської області від 15.11.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про визнання дій протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання проведення перерахунку пенсії - задовольнити.

Постанову Володарського районного суду Київської області від 15.11.2016 - скасувати та прийняти нову якою позовні вимоги ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

К. А. Бабенко

Повний текст постанови виготовлено 21.02.2017.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Бабенко К.А