Справа № 679/530/16-а
Суддя: Сопронюк О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/679/53/2016
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2016 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Сопронюк О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно позовної заяви,заяви про уточнення позовних вимог та пояснень позивача в судовому засіданні, з 04.05.1974 року по лютий 1997 року він проходив військову службу. 21.01.1997 року йому поставлено діагноз - гіпертонічна хвороба перша стадія, захворювання пов`язане з виконання обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку. 02.04.2013 року позивач отримав третю групу інвалідності, довічно, в зв`язку із захворюванням, так, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В жовтні 2015 року він звернувся до Міністерства оборони України через Львівський обласний військовий комісаріат із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказану заяву він писав, шляхом заповнення наданого йому бланка і долучив до неї всі необхідні документи. Відповідач листом від 22.01.2016 року №248/3/6/223 відмовив йому у виплаті одноразової грошової допомоги, про що його повідомив військомат у листі від 19.02.2016 року №1674.

Вказану відмову відповідача позивач вважає необґрунтованою та протиправною, оскільки Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому гарантовано право на отримання одноразової грошової допомоги, призначення і виплата якої здійснюється відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 (далі - Порядок № 499), що діяв станом на дату встановлення йому інвалідності.

На підставі наведеного, позивач просить визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби; зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, призначити, нарахувати і виплатити через Львівський обласний військовий комісаріат ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі, передбаченому ст.9 і ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що діяла станом на 02.04.2013 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позові та уточненнях до нього. Крім того зазначив, що заяву про виплату одноразової грошової допомоги позивач писав шляхом заповнення бланка, який йому надали у Львівському обласному військовому комісаріаті, і в прохальній частині не вказував на підставі якого саме Порядку, затвердженого Кабміном, просить виплати таку допомогу, як і не вказував її розмір. Враховуючи наведене, Департамент фінансів Міністерства оборони України безпідставно прийшов висновку про те, що позивач просить призначити одноразову допомогу відповідно до вимог постанови Кабміну від 25.12.2013 року № 975 і не направив подані ним документи на розгляд відповідної комісії, яка уповноважена розглядати такі заяви. Представник також вважає, що позивач надав всі необхідні документи для призначення йому одноразової грошової допомоги, однак його заяву розглянув не той орган який уповноважений це робити, чим було порушено його права та інтереси, які підлягають захисту в судовому порядку.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні повністю. Пояснив, що позивач подав заяву про виплату одноразової грошової допомоги, згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на начальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року (далі - Порядок № 975), про що сідчить форма і зміст його заяви від 15.10.2015 року. Про намір отримати допомогу згідно цього ж порядку свідчить і позовна заява в первинному її змісті. Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_2 при направленні документів ще раз наголошено на неможливості виплати згідно Порядку № 975, як наполягав ОСОБА_1 . З наведеного слідує, що позивач звернувся за призначенням одноразової грошової допомоги згідно Порядку № 975, а не Порядку № 499, які суттєво відрізняються за розмірами виплат. Звернень позивача про виплату коштів у розмірах, що передбачені Порядком № 499, не надходило та доказів таких звернень не надано.

Крім того, з метою впорядкування порядку виплати одноразової грошової допомоги, наказом Міністра оборони України від 12.07.2007 року №168 створено комісію з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, згідно якого лише дана комісія наділена виключною компетенцією, щодо прийняття рішення з приводу одноразової грошової допомоги. До зазначеної комісії документи, щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги не надходили, відповідно рішення Міністерство оборони України по суті заяви не приймало.

Отже, лист начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів, який доданий до матеріалів справи позивачем, не можна розглядати як належний доказ протиправності бездіяльності Міністерства оборони України.

Прохання позивача щодо зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у певному розмірі виходить за межі адміністративного судочинства та є втручанням у дискреційні повноваження Міністерства оборони України. Суд не може втручатись в діяльність суб`єкта владних повноважень та підміняти його в частині реалізації ним власних повноважень, в тому числі шляхом прийняття замість рішення, що оскаржується, іншого рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи «заявницький характер» реалізації відповідного права на отримання одноразової грошової допомоги, вимоги про визнання певних дій неправомірними, призначення і виплата коштів згідно Порядку № 499, по якому не дотримано процедури самим позивачем, а відповідно і не розглядалася уповноваженими органами і Міністерством оборони України, є передчасними.

Представник третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких просить розгляд справи проводити у його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.05.1974 року проходив військову службу в Збройних Силах і був звільнений в запас наказом командуючого військами Прикарпатського військового округу № 09-ПМ від 11.02.1997 року за станом здоров`я, а згідно наказу першого заступника начальника штабу Прикарпатського військового округу № 19 від 14.02.1997 року, виключений зі списків особового складу інспекції.

Протоколом Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 195 від 04.04.2013 року встановлено, що захворювання ОСОБА_1 "гіпертонічна хвороба перша стадія", так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 02.04.2013 року довічно, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0153707 від 08.04.2013 року.

З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_1 15.10.2015 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.

Львівський ОВК надіслав документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України.

З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/6/223 від 22.01.2016 року, адресованого Львівському ОВК вбачається, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, оскільки дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 та нової редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на заявника не поширюється (встановлено інвалідність до 01.01.2014 року), то і підстав для розгляду документів не вбачається. Документи повертаються, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975.

Згідно ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян, які перебувають на службі у Збройних силах України та інших військових формувань, а також членів їх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Спірні правовідносини між сторонами у справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Приписами ст.1 Закону №2011-XII визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-XII, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно ч.1 ст.16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або одержання каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Виходячи з буквального тлумачення ст.16 Закону №2011-XII, суд приходить до висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року справа №21-446а14 та від 21.04.2015 року справа №21-135а15.

Суд зазначає, що застосування ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Як встановлено судом, інвалідність позивача настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

У позивача право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку встановленням третьої групи інвалідності виникло 02.04.2013 року, оскільки ця дата зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії як час, з якого ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності.

За приписами ч.6 ст.16-3 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

На день подання позивачем вищевказаної заяви 15.10.2015 року механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначався правовими нормами постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Разом з тим, пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Тобто, одноразова грошова допомога повинна призначатися і виплачуватися в порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Позивач отримав право на призначення одноразової грошової допомоги з 02.04.2013 року, а тому її призначення та виплата повинна здійснюватися відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 (далі-Порядок №499).

Суд вважає, що подання позивачем до Львівського ОВК вищевказаної заяви від 15.10.2015 року та доданих до неї документів повністю узгоджується із вимогами п.3 Порядку №499.

За приписами п.7 Порядку №499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Міністерство оборони України, як головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

У Міністерстві оборони України рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, створена наказом Міністра оборони України від 12.04.2007 року № 168.

До зазначеної комісії документи, щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги не надходили, відповідно рішення Міністерство оборони України по суті заяви не приймало, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розгляд заяви та документів ОСОБА_1 від 15.10.2015 року відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком № 499, оскільки будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони України не приймалося, а лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 22.01.2016 № 248/3/6/223 за підписом начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації ОСОБА_2 не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду звернення позивача. Наведене свідчить про те, що один з підрозділів Міністерства оборони України перебрав на себе не свої повноваження.

Водночас, аналіз положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови № 499 дає підстави стверджувати, що вказаними актами встановлено чітку процедуру призначення та виплати одноразової грошової допомоги, і призначення такої допомоги є дискреційним повноваженням Міністерства оборони України.

Проте, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому, керуючись вказаною процесуальною нормою, для повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку № 499.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів правомірності своєї бездіяльності, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Заперечення проти позовних вимог є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеними нормами чинного законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1, 3, 16, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 (далі-Порядок №499), ст.ст.2, 6, 9, 11, 71, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: