Справа № 331/7962/16-а(2-а/331/241/2016)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 рокусправа № 331/7962/16-а(2-а/331/241/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року

у справі № 331/7962/16-а(331/241/2016)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м.Запоріжжя

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо нездійснення виплати пенсії за віком з 01 січня по 20 вересня 2016 року; зобов'язання здійснити виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01 січня по 20 вересня 2016 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову через порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював на посаді судді апеляційного суду Запорізької області, з 11.02.1015 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 01 січня 2016 року припинено виплату пенсію позивачу.

Позивач у 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду в Олександрівському районі м. Запоріжжя з заявою про поновлення виплати призначеної пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду в Олександрівському районі м. Запоріжжя від 02.12.2016 року №237/С-9 позивачу повідомлено про відмову в поновленні виплати пенсії з 01.01.2016 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Крім того, матеріалами справи встановлено, що у зв'язку з відставкою з посади судді з 20.09.2016 року на підставі особистої заяви призначено довічне грошове утримання судді у відставці.

Позивач не погодившись з такою відмовою, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що з 01.06.2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю, зазначених у абз. 2 ч. 1 ст. 47 вказаного Закону, підстав для припинення її виплати.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд не погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII (набрав чинності з 01.01.2016) внесено зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу», згідно яким тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", Законом України Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Також відповідно до внесених вказаним Законом № 911-VIII змін до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

З аналізу наведеної норми слід зробити висновок, що особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Тобто у зв'язку з внесеними змінами до законодавства з 01.01.2016 змінилися умови виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Колегія суддів зазначає, що на час розгляду справи норми Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015р. в частині внесення змін до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не неконституційними не визнано, тобто, спірні відносини у 2016 році врегульовано саме цим законом.

Беручи до уваги наведене, а також те що позивач у спірний період продовжував працювати на посаді судді, то призначена пенсія у період з 01.01.2016 по 20.09.2016, до звільнення, не виплачується.

Разом з тим, зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення, виплата пенсій таким особам буде здійснюватися згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, припиняючи позивачу виплачувати пенсію з 01.01.2016 на підставі Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в оскаржуваних діях відповідача ознак протиправності, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення вимог про визнання протиправними дій відповідача по відмові у нездійсненні позивачу пенсії за віком з 01.01.2016 року, і, відповідно, для задоволення вимог про зобов'язання відповідача виплатити позивачу пенсію за віком за період 01.01.2016 року по 20.09.2016 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, вирішивши питання щодо поновлення пенсії, які не ставилося позивачем на вирішення судом.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, ухвалено рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року у справі № 331/7962/16-а(331/241/2016) - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, є остаточною, оскарженню не підлягає (ч.10 ст. 183-2 КАС України).

Повний текст постанови складений 17.02.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва