Справа № 154/2847/16
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Київ К/800/3151/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області (далі - Управління) в якому просив: визнати протиправними дії щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі, меншому ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - спірна допомога); зобов'язати нарахувати і виплатити йому спірну допомогу за 2016 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до вимог законодавства, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідач здійснив нарахування та виплату спірної допомоги з порушенням вимог законодавства і його права, а тому ОСОБА_1 просив про задоволення позову.

Постановою Володимир-Волинського районного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року позов задоволено повністю.

В подальшому відповідач оскаржив до апеляційного суду вказане судове рішення.

Оскаржуваною ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року апеляційну скаргу відповідача повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Управління подало касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та направити справу для продовження її розгляду.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Повертаючи апеляційну скаргу Управління апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху.

Як вбачається зі змісту матеріалів касаційного провадження, ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху з підстав не виконання ним частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання документу про сплату судового збору.

При цьому, скаржник у суді апеляційної інстанції заявляв клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність коштів, передбачених у його кошторисі для цього виду витрат.

У задоволенні вищевказаного клопотання апеляційний суд відмовив з огляду на необґрунтованість такого.

Скаржнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги тривалістю десять днів з моменту одержання копії ухвали про залишення скарги без руху.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно даних повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, Управління одержало копію ухвали судді від 23 грудня 2016 року 29 числа цього ж місяця.

Тобто, з урахуванням вимог статті 103 щодо обчислення процесуальних строків, останній день виконання вимог ухвали є вівторок 10 січня 2016 року включно.

Разом з тим, у вказаний в ухвалі строк, а також станом на день постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

За змістом частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з положеннями пункту 1 частини 3 статті 108 Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підстави наведених правових норм процесуального законодавства.

Такий висновок апеляційного суду узгоджуються з вимогами процесуального законодавства, відповідає дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги його висновку не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або порушив норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк