Справа № 127/9664/16-а
Суддя: Чернобривко Л. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2127/9664/16-а
Провадження № 2-а/415/45/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі Дьоміновій О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов»язання вчинення певних дій, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов»язання вчинення певних дій, посилаючись на те, що з серпня 2010 року по теперішній час він перебував на обліку в органах Пенсійного фонду і отримував пенсію по другій групі інвалідності, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»( пенсійне посвідчення серія ААИ № 238559 та довідки медико-соціальної експертизи серія № 003848). Спочатку розмір пенсії становив 84% середньомісячного заробітку. Однак, відповідач у 2012 році протиправно та безпідставно зменшив її до розміру 80% середньомісячного заробітку. Стаж його роботи в органах прокуратури складає з 01.04.1999 року по теперішній час більше 21 року, що дає йому право на отримання пенсію по 2 групі інвалідності у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

29 лютого 2016 року він звернувся до відповідача з прохання здійснити перерахунок його пенсії у зв»язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Для чого надав відповідні документи та довідку прокуратури Вінницької області від 17.02.2016 року № 18/60 про розмір його середньомісячного заробітку . Відповідач, листом від 02.03.2016 року ; 474/06-33-2/02-1 повідомив, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» із 01 червня 2015 року пенсії прокурорським працівникам не призначаються , а раніше призначені пенсії не перераховуються. Таким чином фактично відмовлено у перерахунку пенсії чим суттєво обмежив зміст та осяг пенсійних прав , що заборонено ст. 22 Конституції України. Відповідач зобов»язаний був керуватися вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( № 1789-XII) у редакції , що діяла на час призначення пенсії і якою визначався порядку перерахунку пенсії. З урахуванням того, що постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 підвищення зарплати прокурорсько-слідчим працівникам проведено із 01.12.2015 року, то відповідач зобов»язаний був провести перерахунок його пенсії із 01.01.2016 року ( ч.17 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року №№ 1789-XII. З цієї дати відповідач повинен був становити йому пенсію у розмірі 90% середньомісячного заробітку, вказано у довідці від 17.02.2016 року № 18/60 ( 6092,7х90%=5483,43 грн.) Просив задовольнити позов та стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

В поданій заяві про зміну (уточнення) позовних вимог у адміністративній справі № 127/9664-16-а, поданої до Вінницького міського суду 24.06.2016 року посилався на те, що 21.06.2016 року він звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії відповідно до постанова КМУ від 09.12.2015 року № 1013, для чого подав відповідні заяви та довідку прокуратури Вінницької області від 03.06.20126 року № 18/185 про розмір його нового середньомісячного заробітку . Листом від 23.06.2016 року йому відмовлено у перерахунку х посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Просив внести зміни до позовних вимог шляхом викладення позовної вимоги по п.п. 2,4,5 у наступній редакції: п.2 Визнати протиправними дії Управління ПФУ в м. Вінниці щодо відмовити у перерахунку його пенсії по інвалідності в розмірі 90% від суми середньомісячного заробітку ,визначеного у довідці прокуратури Вінницької області від 03.06.2016 року № 18/185. Пункт 4 : Зобов»язати УПФУ в м. Винниці здійснити із 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції , що діяла на момент призначення цієї пенсії ( серпень 2010 року) , виходячи із 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 03.06.2016 року № 18/185, а також виплатити недоплачену за цей час суму . Пункт 5. Зобов»язати УПФУ в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату йому різницю пенсії за минулий час ( 12 місяців) по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення цієї пенсії, виходячи із 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 03.06.2016 року № 18/185.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в уточнений позовній заяві, про що надав суду відповідні докази.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи, повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У письмових запереченнях на адміністративний позов, поданих до Вінницького міського суду 23.05.2016 року позов не визнав, просив відмовити у задоволені позову, посилався на те, що обчислення (перерахунок) пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України № 1789-XII ( в редакції чинній на час призначення пенсії) проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи із розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням або перерахунком пенсії. З 01.10.2011 року положення ч.1 ст. 50-1 Закону України № 1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90% від суми місячного ( чинного) заробітку втратили чинність у зв»язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3688-VI.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положено Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спец законів в тому числі до Закону України «Про прокуратуру». Ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року , яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, мала набрати чинності з 25.04.2015 р.( через 6 місяців після опублікування цього Закону). Водночас, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо від термінування набрання чинності» №335-VIII від 21.04.2-15 року змінив дату набрання чинності з 15.04.2015 року на 15.07.2015 року. З урахуванням даного положення, особи, яким призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру»,права на перерахунок пенсії, за зверненням після 01.06.2015 року не мають. Позивач отримує пенсію, призначену відповідно до довідки 18/65 від 21.08.2012 року, виданої прокуратурою Вінницької області в розмірі 4148,24грн. ( 5185,30х80%) Враховуючи зазначене, відсутні законні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та здійснення перерахунку розміру його пенсії, виходячи з довідки прокуратури Вінницької області № 18/60 від 17.02.2016 року у розмірі 90% від заробітку.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», та інші.

Вказані норми Закону суттєво звужують і обмежують зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами. Крім того, вони не регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Положеннями ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААА № 003848 повторно ОСОБА_1 11.08.2014 року була встановлена 2 група інвалідності до вересня 2017 року ( а.с.9) Видане пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 14.11.2014 року на імя ОСОБА_1 ( а.с.8)

Також, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування , але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Серед іншого, закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та передбачуваності. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 23.06.1995 р. у справі Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства суд зазначив, що «закон» повинен бути доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку.

За таких обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, при перерахунку позивачу пенсії підлягають застосуванню положення ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, та він набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Пенсія по інвалідності ОСОБА_1І була призначена з серпня 2010 року, отже з цього часу між ним та державною виникли відносини щодо пенсійного забезпечення. На час призначення пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульовано положенням ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції від 05.11.1991 року, що діяв до 01.10.2011 року) частина перша якої в редакції станом на серпень 2010 року передбачала: Прокурори і слідчі за стажем роботи не менше 20 років, у тому числі за стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються стразові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 %, але не більше 90% від суми місячного(чинного) заробітку. Частина 8 цієї статті передбачала, що «Прокурорам і слідчим , що визнані інвалідами 1 або 2 групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років. Стаж роботи в органах прокуратури позивач підтверджується копією трудової книжки БТ-II № 3121088 виданої на ім.»я ОСОБА_1 25.05.1988 року ( а.с.10-16)

Відповідно до ч. 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії , різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплат праці, що існувала на день його звільнення з роботи.

Із копії довідки прокуратури Вінницької області від 03.06.2016 року № 18/185 ( а.с.39) вбачається, що ОСОБА_1 працював в прокураторі Вінницької області на посаді прокурора відділу прокуратур області. Його заробітна плата відповідно до постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року складається з : основ. окладу 1996,00 грн., класного чина-130 грн., вислуга років 531,50 грн., щомісячна премія на яку нараховуються стразові внески 3975,62 та доплат, всього 9246,33грн.

Управлінням ПФУ в м. Вінниці ОСОБА_1 видане повідомлення про відмову в призначенні(перерахунку) пенсії ( а.с.38-38зворот).

Постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» та від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади. Таким чином, відмова відповідачем у перерахунку йому пенсії по інвалідності є незаконною.

Суд вважає зазначені дії УПФУ в м. Вінниці протиправним з наступних підстав.

Законодавчими актами, які набрали чинності вже після призначення позивачу пенсії по інвалідності , було змінено порядок призначення пенсій працівникам прокуратури.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-УІ) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII(пункт 5 Прикінцевих положень) визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до окремих Законів України, у тому числі за Законом України «Про прокуратуру».

Позивачу пенсія була призначена до набрання чинності вказаним законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

В постанові ВСУ від 10.12.2013 р., ґрунтуючись на рішеннях Конституційного суду України з розгляду питань, пов'язаних з реалізацією права на соціальний захист, зроблено висновок, що зміст та обсяг досягнутих працівниками правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їх пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії, а тому посилання УПФУ в м. Лисичанську Луганської області на вимоги Закону № 213-VIII про відсутність правових підстав для проведення пенсії позивачу є необґрунтованими.

Таке застосування норм права суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 2,10, 11, 71, 158-163,167 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов»язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Вінниці щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків від суми середньомісячного заробітку, визначеного у довідці прокуратури Вінницької області від 03.06.2016 року № 18/185 .

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Вінниці здійснити, починаючи з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення цієї пенсії ( серпень 2010 року) , виходячи із 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 03.06.2016 року № 18/185, а також виплатити недоплачену за цей час суму.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, різницю пенсії за минулий час ( 12 місяців) по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення цієї пенсії, виходячи із 90% заробітної плати. Визначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 03.06.2016 року № 18/185

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Вінниця на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551(п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Л.Б.Чернобривко