Справа № 806/2111/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"14" лютого 2017 р. Справа № 806/2111/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати інформацію ,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2016р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання інформації (публічної інформації) за запитом від 29.09.2016 р.;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати інформацію (публічну інформацію) за запитом від 29.09.2016 р..

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленою постановою, ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення - про задоволення позовних вимог. На обгрунтування вимог зазначав, що суд першої інстанції не виконав норми ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Вважає, що Головне управління Національної поліції в Житомирській області відповіді скриває публічну інформацію та не надає її по суті запиту від 29.09.2016р..

Відповідно до ст.197 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 29.09.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Печененка В'ячеслава Петровича із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив:

- надати копії посвідчень про відрядження працівників поліції ГУНП в Житомирській області на 30.08.2016 р. в село Медвин Богуславського району Київської області;

- надати копію шляхового листа ГУНП в Житомирській області на 30.08.2016 р. в село Медвин Богуславського району Київської області;

- повідомити про суму коштів, що нарахована (не нарахована) працівникам поліції ГУНП в Житомирській області на 30.08.2016 р. в село Медвин Богуславського району Київської області;

- повідомити прізвища працівників поліції ГУНП в Житомирській області, які отримали (не отримали) кошти за відрядження 30.08.2016 р. в село Медвин Богуславського району Київської області;

- повідомити чи дійсно працівники поліції працівники поліції ГУНП в Житомирській області на 30.08.2016 р. в село Медвин Богуславського району Київської області розслідували або запобігали злочину (та вказати окремо номер в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (а.с. 5).

10.10.2016 р. запит ОСОБА_3 відповідачем розглянуто та за вих. №958/105/05/18-2016 надана відповідь за підписом заступника начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Мамульчика А.М.. Позивача проінформовано, що відповідно до п.2 ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та наказу Національної поліції України від 25.11.2015р. №108дск, запитувана інформація відноситься до службової, доступ до таких документів надається у порядку, передбаченому ч.2 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Також роз'яснено можливість оскарження даного рішення, у відповідності до ст.ст.15,16 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996р. у органах прокуратури та суду (а.с.19).

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.12.2016 р. вих. №1199/105/03/18-2016, віднесення запитуваної ОСОБА_3 інформації до службової та інформації з обмеженим доступом, відповідач також обґрунтовує тим, що згідно п.9,10 наказу Національної поліції України від 25.11.2015р. №108дск "Про затвердження положення про ДОТЗ Національної поліції України", п.10.5 наказу Національної поліції України від 385дск "Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію службову інформацію в системі Національної поліції України", відомості про особовий склад ПОТЗ є інформацією з обмеженим доступом, учинення інших дій, які можуть призвести до розшифрування їх перед оточуючими як працівників ПОТЗ, не допускається. Також зазначається, що службовим матеріалам, які оформлено працівниками ПОТЗ під час перевірки запитів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 надано гриф обмеження "для службового користування" (а.с. 31).

На спростування твердження щодо не надсилання ОСОБА_3 відповіді, представником відповідача були надані копії квитанції, роздруківка відстеження поштових відправлень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання інформації на запит від 29.09.2016р. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем у встановленому порядку було розглянуто та надано належну відповідь на запит позивача про надання публічної інформації від 29.09.2016р..

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів (ч.1 ст.5 Закону України "Про інформацію").

Частинами 1, 2 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації (пункт 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.

Стаття 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" регулює відносини отримання публічної інформації з обмеженим доступом.

Інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація (ч.1 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

У відповідності до положень ч.1 ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до службової може належати така інформація:

- що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

- зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Частина 2 ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначає, що документам, які містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ч.2 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Згідно з ч.4 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі відмови у наданні інформації розпорядник повинен вказати мотиви та порядок оскарження відмови.

Здійснивши системний аналіз наведених правових норм, що застосовуються до правовідносин які є предметом судового розгляду, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується із доводами відповідача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відомості, запитувані позивачем, є інформацією з обмеженим доступом у розумінні п.2 ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та ч.2 ст.6 цього Закону, тому Головне управління Національної поліції Житомирській області діяло правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства при наданні відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_3 від 29.09.2016 р.

Разом з тим, відповідачем у листі від 10.10.2016 р. №958/105/05/18-2016 позивачу були роз'яснені мотиви відмови у наданні інформації та роз'яснено його право на оскарження відмови .

У відповідності до ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Позивач у позовній заяві не оскаржує відмову у наданні інформації, а зазначає про те, що відповіді на запит взагалі не отримав, тобто предметом спору є ненадання відповіді на запит на інформацію.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, відповідь на запит від 29.09.2016р. було надіслано на адресу за місцем реєстрації позивача ОСОБА_3 (запитувача інформації) - вул.Житомирська,229, с.Биків Брусилівського району Житомирської області (а.с.39), яка була зазначена у довіреності від 10.08.2016р., що буда додана до запиту від 29.09.2016р. (а.с.6). Згідно результатів пошуку відстеження пересилання поштових відправлень від 21.11.2016р. (а.с.40), 15.10.2016 р. відповідь на запит від 29.09.2016р. була вручена адресату особисто, тобто запитувач інформації був повідомлений належним чином про результати розгляду запиту.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування - відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Національної поліції в Житомирській області вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008

4 - представнику позивача ОСОБА_7, АДРЕСА_2 - ,