Справа № 336/4737/16-а
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4737/16-а
пр. 2-а/336/229/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А., при секретарі Когут С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти батальйону № 2 роти № 2 УПП м.Запоріжжя Папковського Андрія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення , суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2016 року серії АР № 177261, винесеної поліцейським роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ДПП рядовим поліції Папковським А.С. про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та протиправною, оскільки винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце.

Зокрема вказав, що 03 серпня 2016 року, ОСОБА_1 знаходився в автомобілі HONDA Civic номерний знак НОМЕР_2, по вул. Полякова в м. Запоріжжя. До нього звернувся співробітник поліції. За словами інспектора транспортний засіб, в якому він знаходився, зупинився з порушеннями правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку ближче 10 м, від пішохідного переходу, що є порушенням п. 15.9 «Г» Правил дорожнього руху.

На доводи позивача проте що від не керував цим транспортним засобом, а передав право керування своєму родичеві, у зв'язку з поганим самопочуттям, інспектор не звернув. На вимогу інспектора пред'явити документи на транспортний засіб та водійське посвідчення, ОСОБА_1 пред'явив реєстраційні документи на транспортний засіб та ще раз пояснив, що на даний момент не є водієм транспортного засобу та взагалі не мав наміру в цей день керувати своїм транспортним засобом, при собі водійського посвідчення не має, а таким чином надати його не має можливості, що було прийнято інспектором, як відмова надавати документи. Відповідачем складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 177261 від 03 серпня 2016 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем NONDA CIVIC державний номер номерний знак НОМЕР_2 здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу що є порушенням вимог п. 15.9 «Г», а також відмовився надати документи передбачені п. 2.1. «А» ПДР для складання адміністративного протоколу.

В судовому засідання позивач зазначив, що позов повністю підтримує з наведених у ньому підстав, просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, надавши суду відеоматеріали та пояснення.

Зокрема в судовому засіданні відповідач зазначив, що приблизно о 14 годині 45 хвилин 03.08.2016 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем NONDA CIVIC державний номер номерний знак НОМЕР_2 здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу що є порушенням вимог п. 15.9 «Г» П Відповідачем у відповідності до чинного законодавства було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та складено постанову про накладення адміністративного стягнення. Постанову вважає законною.

Вивчивши обставини справи, вислухавши пояснення позивача та в процесі розгляду справи відповідача, дослідивши письмові докази, відеозапис, суд вважає позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, на підставі ст.2 КАС України, перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом.

Так судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 177261 від 03 серпня 2016 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем NONDA CIVIC державний номер номерний знак НОМЕР_2 здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу що є порушенням вимог п. 15.9 «Г», а також відмовився надати документи передбачені п. 2.1. «А» ПДР, та вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посадовою особою ДАІ було винесено постанову АР № 177261 від 03.08.2016 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед інших, про порушення правил дорожнього руху, … частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу (ст.254 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були вивчені та переглянути надані відповідачем відеозаписи з відеокамер, закріплених на форменому одязі працівників поліції. Так при складанні постанови 03.08.2016 року поліцейським Папковським А.С. були з'ясуванні всі обставини вчиненого порушення ПДР. В ході тривалої дискусії позивач ОСОБА_1 вів себе зухвало висловлював інспектору поліції всі наявні у нього заперечення та доводи на свій захист.

А саме, 03.08.2016 року ОСОБА_1, знаходячись за кермом автомобіля NONDA CIVIC д.н. НОМЕР_2, що було припарковано по вул. Полякова, 5 у м. Запоріжжя з порушенням правил ПДР на відстані 5 метрів від пішохідного переходу, повідомляв співробітника поліції про те, що він не є водієм вказаного транспортного засобу, а вказати на особу, що нібито керувала вказаним авто - відмовлявся. Після повідомлення працівником поліції позивачу про склад вчиненого ним правопорушення, позивач ОСОБА_1 почав торгуватись з поліцейським та пропонувати останньому не складати на нього ОСОБА_1 протокол в обмін негайне усунення правопорушення. Поліцейським в свою чергу було роз'яснено ОСОБА_1 його права і винесено постанову у присутності позивача на місці зупинки транспортного засобу. При складанні протоколу на вимогу співробітника поліції позивач ОСОБА_1 відмовився надати посвідчення про право керування транспортним засобом.

З огляду на вказане вище відео, суд відкидає суперечливі та мінливі посилання позивача, вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок. Подібні пояснення позивача, що зафіксовані на відеокамеру, закріплену на форменому одязі інспектора поліції, в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Також частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладені положення КУпАП відповідачем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення цілком обґрунтовано було накладено стягнення у межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., що відповідає санкції статті 126 КУпАП.

За таких обставин судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, а його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складані постанови, щодо ОСОБА_1 відповідають діючому законодавству, та у зв'язку із цим підстав для скасування прийнятої постанови не має.

Керуючись ст. 2,6,8, 11, 17-19, 69-72, 87-94 , 99 , 100, 102, 128 , 158- 163 , 167 186 , 256 КАС України , суд-

П О С Т А Н О В И В :

У позові підмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з часу проголошення.

Суддя М.А. Голубкова .