Справа № 822/413/17
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/413/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року 13:52 м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі за участі:ОСОБА_4 позивача, третьої особи та представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області , Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови,

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі по тексту ФОП ОСОБА_7, позивач) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.12.2016 №101/1022-3/4222-16.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення є протиправними, оскільки акт перевірки та постанова про накладення штрафу були складені відповідачем за відсутності позивача. Звернув увагу на притягнення його до відповідальності за правопорушення, не передбачене чинним законодавством.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством України та з урахуванням усіх обставин, що мали значення для її прийняття.

Третя особа, яка не заявляє самотійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заслухавши позивача, третю особу, представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з підстав наведених нижче.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі по тексту Закон).

Так, згідно ч.1 ст.41 Закону державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_8 України.

Відповідно до п.3 Положення Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 №439/2011 (далі по тексту Положення), основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Пунктом 6 Положення встановлено, що Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

У свою чергу, нормативно-правовим актом, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт є Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_8 України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553).

Відповідно до п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Суд встановив, що за результати проведеної позапланової перевірки житлового будинку по вул. Героїв Небесної сотні 71А, в с. Гусятин Чемеровецького району Хмельницької області, складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.12.2016.

В акті перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_5 протягом 2016 року експлуатує нежитлове приміщення, розташоване в цокольному поверсі житлового будинку по вул. Героїв Небесної сотні 71А, в с. Гусятин Чемеровецького району Хмельницької області не за функціональним призначенням (пункт технічного обслуговування та шиномонтаж), чим порушує ч.10 ст.39 Закону.

Зазначене в акті порушення також вказане у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.12.2016 року та в приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.12.2016.

Згідно відомостей, зазначених в протоколі від 15.12.2016, розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться об 10 год. 00 хв. 28.12.2016 у приміщенні Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського 87/2.

Протокол, припис та акт направлені на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

28.12.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницької області ОСОБА_9 винесено постанову №101/1022-3/4222-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ФОП ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п.6 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 72000,00 грн.

Вважаючи постанову №101/1022-3/4222-16 від 28.12.2016 протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що 07.06.2016 між ОСОБА_6 (позичкодавець) та позивачем (користувач) укладено договір позички нежилого приміщення, відповідно до:

- п.1.1 - позичкодавець передає у виключне строкове та безоплатне користування користувачу нежиле приміщення за №71 А, площею 47,1 кв. м, що розташовано за адресою: с. Гусятин, вул. Героїв Небесної сотні;

- п. 1.3 - користувач приймає у виключне строкове та безоплатне користування у позичкодавця вищевказане нежиле приміщення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.827 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України), за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

Ст.179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Із співвідношення фактичних обставин справи та зазначених вище норм законодавства, суд приходить до висновку щодо правомірності укладення договору позички нежилого приміщення, яке є річчю. Власником зазначеної речі є ОСОБА_6

Згідно ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність обєкта до експлуатації, та за експлуатацію обєкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

При цьому, згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Таким чином, позивач не є замовником у розумінні п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому не може відповідати за порушення ч.10 ст.39 Закону.

Разом з тим, суд враховує ненадання відповідачем доказів того, що саме позивач здійснює діяльність щодо експлуатації нежитлого приміщення розташованого в цокольному поверсі житлового будинку по вул. Героїв Небесної сотні 71А, в с. Гусятин Чемеровецького району Хмельницької області не за функціональним призначенням.

Крім того, суд враховує, що процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету ОСОБА_8 України від 06.04.1995 №244 (у редакції постанови Кабінету ОСОБА_8 України від 02.10.2013 №735) (далі по тексту Порядок №244).

Згідно п.17 Порядку №244, справа може розглядатися за участю субєкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються субєкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Неприбуття субєкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

На підтвердження повідомлення ФОП ОСОБА_7 про час і місце розгляду справи, суду надано фіскальний чек від 15.12.2016 та супровідний лист. Проте не надано доказів їх отримання позивачем.

Отже, в даному випадку, відповідачем не доведено, що ним повідомлено належним чином позивача про час і місце розгляду справи, що є порушенням п.17 Порядку №244.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_8 Європи щодо якості судових рішень обовязок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обовязку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує, що відповідачами не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №101/1022-3/4222-16 від 28.12.2016.

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (вул.Тарнавського буд.19, смт. Гусятин, Гусятинський район, Тернопільська обл., 48201, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) 720,00 грн. (сімсот двадцять гривень) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2017 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1