Справа № 169/613/16-а,2-а/169/32/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року №876/9617/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Качмара В.Я.

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Андрушківа І.Я.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області на постанову Турійського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В C Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області (далі - УПФ, ПФУ відповідно) у якому просила: визнати дії УПФ неправомірними щодо відмови в перерахунку призначеної їй пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» (далі - Постанова), якою встановлені нові розміри посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки управління Державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області (далі - УДКС) про складові заробітної плати для перерахунку пенсії непрацюючого державного службовця від 20.10.2016 №03-10/191 (далі - Довідка); зобов'язати УПФ провести з 01.11.2016 перерахунок розміру призначеної позивачці пенсії згідно ст.37-1 Закону №3723-XII з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до Постанови, в розмірі 87% від суми заробітної плати, викладеної в Довідці, що подана для перерахунку пенсії непрацюючого державного службовця.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23.11.2007 вона перебуває на обліку в УПФ як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII. 25.10.2016 позивач звернулася до УПФ із заявою про проведення перерахунку пенсії із врахуванням складових заробітної плати згідно Довідки, однак відповідачем було відмовлено їй у такому перерахунку. Позивач вважає таку відмову УПФ безпідставною та неправомірною.

Постановою Турійського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року у справі №169/613/16-а позов задоволено

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що на час звернення позивача до УПФ із заявою про перерахунок пенсії, діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів ПФУ щодо перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону №3723-XII.

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

УПФ в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на час звернення позивачки до УПФ про перерахунок пенсії не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, то в даному випадку слід застосовувати норми закону, які діяли на момент призначення ОСОБА_1 пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 23.11.2007 перебуває на обліку в УПФ, як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Останнім місцем роботи позивачки було УДКС, де вона працювала на посаді - начальника відділу видатків та обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів. Страховий стаж на посаді державного службовця становить 17 років. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 87%.

25.10.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям.

02.11.2016 листом УПФ відмовило позивачці у проведенні зазначеного перерахунку. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, ст.37-1 Закону №3723-ХІІ, яка визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, втратила чинність з 01.05.2016. Водночас, Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), що діє з 01.05.2016, проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ст.37-1 Закону №3723-ХІІ, не передбачає взагалі. Тому, провести перерахунок пенсії державного службовця з 01.11.2016 з врахуванням підвищення з 01.12.2015, як того вимагає позивач, УПФ не має жодних підстав.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача позивач звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ (у редакції, яка була чинною станом на момент призначення позивачці пенсії), передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 (далі - Постанова №865) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності 16.01.2003 № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п.5 вказаної Постанови №865 перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015, ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до п.5 «Прикінцевих положень» Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону №3723-ХІІ та Законів України «Про прокуратуру» «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На виконання вимог вказаних законів п.2 Постанови до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме: виключено п.4, а п.5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики».

На час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії КМУ не визначено іншого порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Постановою регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості чи механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, у відповідності до ст.90 Закону №889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016 та діяв на момент звернення позивача до відповідача за перерахунком, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), яким не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою. При цьому, підстави для перерахунку пенсії визначені Закону №1058-IV.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив позивачці у перерахунку пенсії.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Турійського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 10 лютого 2017 року.