Справа № 465/4357/16-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.02.2017 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові, третя особа: Герилів Михайло Петрович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м.Львові, третя особа: Герилів Михайло Петрович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивує тим, що 09.07.2016р. він отримав постанову серії ДР №097664 від 09.07.2016р. по справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. в порядку ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: за не увімкнення світлового покажчика повороту, повертаючи з вул. Дж.Вашингтона на вул. Пасічну. А також, за не увімкнення світлового покажчика повороту при перестроюванні з крайньої лівої смуги в праву. Позивач вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою та такою, що не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства. Відтак, в постанові вказано, що інспектор ПС роти №3 батальйону №2 УПП у м.Львові, Герилів М.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, скоєне гр.. ОСОБА_1, у результаті не увімкнення світового покажчика повороту, повертаючи з вулиці Дж.Вашингтона на вул. Пасічну, порушив вимоги ч.2 ст. 122 КУпАП. Протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не було складено, чим грубо порушено ч.2 ст.254, ст. 256 КУпАП відповідно до яких протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відтак, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП, але у цьому разі, у постанові не повинно бути вказівок, що саме позивачем, керуючи транспортним засобом було скоєно адміністративне правопорушення, а лише свідчить про недотримання посадовою особою, яка виносила Постанову вимог наказу МВС України, від 07.11.2015р., №1395 «Про затвердження Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а також вимог КУпАП в частині повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи. Крім цього, позивач зазначає, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідально до покладених на них повноважень. Проте, позивачу не повідомлялось чи інспектор Герилів М.П. має спеціальні звання, що дає йому право накладати адміністративні стягнення. Позивач вказує на те, що згідно п.9.2 «б» ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Відтак. позивачем подавався сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням та поворотом, про що інспектору надавались відповідні пояснення з його боку, а також пояснення свідків, які наявні у матеріалах справи. Однак, з необґрунтованих причин інспектором Герилівим М.П. наводяться протилежні висновки та виноситься дана постанова. Крім цього дана постанова не містить технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, не містить положень щодо правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, а отже не відповідає вимогам чинного законодавства в частині складання постанов у справі про адміністративне правопорушення. Також, позивач звертає увагу на те, що інспектором в супереч норм ст. 276 КУпАП необхідно, справа розглядалась, як вказано в оскаржуваній постанові по вулиці Пимоненка, 19, що не є місцем проживання позивача чи місцем обліку його транспортного засобу, чи місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю, а місцем вчинення правопорушення, як зазначено в оскаржуваній постанові є вулиця Дж.Вашингтона-Пасічна. Відтак, просить позов задоволити та скасувати постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом із поданими на адресу суду запереченнями подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в позові просить відмовити. В запереченнях посилається на те, що 09.07.2016р. у м.Львові на перехресті вул. Дж.Вашингтона-Пасічна о 11:45 год. інспектором Герилів М.П. було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1. який керуючи транспортним засобом Mazda CX-9 д.н.з. НОМЕР_1 не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку при здійсненні повороту та перестроювання, чим порушив п.9.2 «б» ПДР України, а також ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно вимог ст. 284 КУпАП інспектором Герилів М.П. 09.07.2016р. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР №097664, якою накладено стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Крім цього, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. №1395 згідно розділу ІІІ пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.128 КАС України суд вважає, що справу слід слухати у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, достатніх для вирішення адміністративного позову.

На підставі п. 2 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

З постанови серії ДР №097664 від 09.07.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 09.07.2016р. о 11:45 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 повертаючи з вул.. Дж.Вашингтона на вул. Пасічну у м.Львові, не увімкнув світлового покажчика повороту, а також при перестроюванні з крайньої лівої смуги, в право не включив світлового покажчика повороту чим порушив вимоги п.9.2 «б» ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України,доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями, іншими документами.

У п. 9.2 «б» Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху » вказано, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як вбачається із оскаржуваної постанови у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем. З доданого відповідачем до матеріалів справи компакт-диску, вбачається, що інспектор поліції складав постанову про адміністративне правопорушення на місці події без винесення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, права передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 були роз'ясненні лише на його прохання. Крім цього, працівник поліції не надав можливості позивачу надати свої пояснення по суті вчиненого правопорушення, та не було роз'яснено його прав передбачених нормами Конституції України та не надано можливості скористатися правом на захист.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність і необхідність скасування постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення, оскільки з представлених суду матеріалів про вчинення особою адміністративного правопорушення та з пояснень позивача викладених в адміністративному позові, не можна зробити висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення; беручи до уваги покладений обов'язок саме відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, а також враховуючи наведене, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена, відповідачем не представлено жодного належного, об'єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відтак суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст.11,69,70,71,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові, третя особа: Герилів Михайло Петрович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №097664 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425грн., винесену 09.07.2016 року інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Львові, старшим лейтенантом поліції Герилів Михайлом Петровичем - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Масендич В. В.