Справа № 814/1868/16
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду

(вступна та резолютивна частина)

08.02.2017 р. № 814/1868/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.,

при секретарі - Кафановій Г.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2 (за договором),

представника третьої особи - Юзвак Є.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області, за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Миколаївської міської ради про визнання протиправною та скасування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р.

Керуючись ст.ст. 156, 160, 165, 167 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Лебедєва

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про відмову в клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду

08.02.2017 р. № 814/1868/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.,

при секретарі - Кафановій Г.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2 (за договором),

представника третьої особи - Юзвак Є.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області, за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Миколаївської міської ради про визнання протиправною та скасування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р.,-

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області, за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Миколаївської міської ради про визнання протиправною та скасування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р.

Ухвалою від 17.10.2016 року Миколаївським окружним адміністративним судом провадження у даній справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника Миколаївської міської ради надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що позивачем ще у 2012 році отримав Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р.. крім того, позивач сплачував на підставі цього витягу оренду плату до 2015 року, а тому ним пропущено шестимісячний строк на звернення до суду.

Представник третьої особи підтримав заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач та його представник заперечував проти задоволення вказаного клопотання з огляду на те, що про наявність Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р. позивачу стало відомо після того, як він отримав поштою податкове повідомлення-рішення №1229463 від 21.04.2016 року про зобовязання позивача сплатити суму податкового зобовязання в сумі 44 299,03 грн., у звязку з чим звернувся до податкового органу, де його було розяснено, що сума зобовязання розраховується на підставі нормативно грошової оцінки землі, яка визначена Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р.

Розглянувши клопотання представника третьої особи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з позовної заяви, на думку позивача його права порушені діями відповідача щодо прийняття Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р.

Згідно ст.20 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про оцінку земель", витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З пояснень позивача вбачається, що про наявність Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р. позивачу стало відомо після того, як він отримав поштою податкове повідомлення-рішення №1229463 від 21.04.2016 року про сплату суми податкового зобовязання, у звязку з чим звернувся до податкового органу, де його було розяснено, що сума зобовязання розраховується на підставі нормативно грошової оцінки землі, яка визначена Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 571-05 від 24.02.2012 р.

Тобто позивач дізнався про порушення свого права у квітні 2016 року, а звернувся до суду 23.09.2016 року.

Судом не приймаються до уваги посилання предстаника третьої особи на заяву позивача до Управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області від 17.02.2012 року з проханням підготовки витяг з нормативної грошової оцінки земельної діялнки, у звязку з тим, що беззаперечних доказів на підтвердження отримання позивачем оскаржуваного витягу у 2012 році, ні відповідачем, ані третьою особою надано до суду не було.

Саме припущення про можливість отримання позивачем витягу в 2012 році не може бути підставою для позбавлення його права оскаржити витяг, особливо враховуючи наведені позивачем докази неотриманння вказаного витягу, які в свою чергу третьою особою спростовані не були.

В свою чергу, окремо слід зазначити, що право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод закріплено в статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується право на суд, захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом. Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України «Про суд і статус суддів» завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права. Реалізація права на справедливий судовий розгляд передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України. Європейський суд з прав людини трактує доступ до правосуддя як одне з фундаментальних прав людини і громадянина, яке випливає зі змісту права на справедливий, незалежний безсторонній суд, утворений на підставі закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини дає можливість наступним чином охарактеризувати право на доступ до правосуддя.

По-перше, будь-яка особа може звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. При цьому, обмеження цього права, які можуть бути запроваджені державою, не повинні позбавляти особу взагалі права на захист.

По-друге, особа має не лише право порушити провадження у справі, але й право отримати «вирішення» спору судом.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи, те що про оскаржуваний витяг позивач дізнався тільки в квітні 2016 р. та протягом 6-ти місяців з часу коли дізнався звернувся до суду з позовною заявою, доказів які це спростовують матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165,167 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Миколаївської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Лебедєва