Справа № 815/4503/15
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4503/15

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Вербицької Н.В.

за участю секретаря : Богданової С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" (далі - позивач, ТОВ " Будівельна компанія "Промбудсервіс") звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом та просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.07.2015 року (форми "Р") в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 838068,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (50%) в сумі 419034, 00 грн.;

- № від 29.07.2015 року (форми "Р") в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток, з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 1008675,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (25%) в сумі 252168,75 грн.;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржені податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки, у зв'язку з відсутністю порушень, що стали підставою для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень. Контрагент позивача - ТОВ "ТД "Орлан", на час укладання з ТОВ "БК "ПРОМБУДСЕРВІС" договору поставки від 12.06.2013 №120613 за інформацією Єдиного державного реєстру, мало статус юридичної особи не маючи з цього приводу застережень чи обмежень. Позивачем до перевірки були надані всі необхідні первинні документи на підтвердження виконання умов договору поставки. Підставою для оформлення податкових накладних був факт отримання товару, що підтверджується видатковими накладними, підписаними відповідальними представниками сторін. Саме видаткові накладні являються первинними документами, що містять відомості про господарські операції і підтверджують її здійснення..

Також ТОВ Будівельна компанія "Промбудсервіс" зазначає, що висновки відповідача про порушення податкового законодавства контрагентом позивача (ТОВ "ТД "ОРЛАН") чи іншими особами не можуть автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем, а позивач як платник податку не повинен нести наслідків невиконання такими особами вимог закону.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 12 грудня 2016 прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності належних доказів на підтвердження факту участі ТОВ "Торговий дім "Орлан" у господарських операціях з позивачем.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ТОВ Будівельна компанія "Промбудсервіс" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що податковим органом по операціям з ТОВ "ТД Орлан" не надавалась оцінка документам, що свідчить про поставку товарів та послуг та розрахунок за них. Усі висновки спирались виключно на податкову інформацію по контрагенту ТОВ "ТД Орлан" та відповідна частина акту перевірки позивача не містить зазначення, які порушення вимог податкового законодавства допущені позивачем та в чому саме вони полягали, як і не зазначено, які дефекти первинних документів, наданих до перевірки, свідчать про необґрунтованість декларування понесених витрат у деклараціях з податку на прибуток за відповідні періоди

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Будівельна компанія "Промбудсервіс" зареєстровано 21.09.1998 року, знаходиться на податковому обліку в ДПІ, є платником ПДВ (т.1 а.с.12-13).

На підставі направлення від 18.06.2015 року № 238/22, виданого ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеської області, відповідно до наказу ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 17.06.2015 № 301, згідно п.78.2. ст.78, п.82.2. ст.82 Податкового Кодексу України, проведено позапланову виїзну документальну ТОВ " БК "Промбудсервіс" з питань правильності нарахування податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року та податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 рік.

Підставою для видання наказу №301 від 17.06.2015 року "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" слугувало надходження 25.05.2015 року до податкового органу заяви ТОВ "БК "Промбудсервіс" з проханням здійснити позапланову виїзну документальну перевірку з питань правильності нарахування податку на прибуток та податку на додану вартість.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складений акт від 16.07.2015 року № 824/22/25433556 "Про результати позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" код за з питань правильності нарахування податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року та податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року".

В висновках акту перевірки зазначено, що позивачем порушено 1) пп.139.1.9 п.139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року на загальну суму 1 047 411 грн., у тому числі: за 2013 рік в сумі 1041613 грн., за 2014 рік в сумі 5798 грн.

2) п.198.1, п.198.4, п.198.6. ст.198, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, на загальну суму 964 840 грн., в тому числі по періодах: за лютий 2013 року в сумі 16780 грн.; за квітень 2013 року в сумі 1226 грн.; за травень 2013 року в сумі 15978 грн., за червень 2013 року в сумі 148414 грн., за вересень 2013 року в сумі 332030 грн., за жовтень 2013 року в сумі 239572 грн., за листопад 2013 року в сумі 16667 грн., за грудень 2013 року в сумі 187731 грн., за січень 2014 року в сумі 3319 грн., за лютий 2014 року в сумі 416 грн., за березень 2014 року в сумі 1051 грн., за червень 2014 року в сумі 1656 грн.

На підставі акту перевірки від 16.07.2015 року ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення № від 29.07.2015 року (форми "Р") про збільшення зобов'язань з податку на додану вартість у розміні 964840,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції в сумі 482420, 00 грн. за порушення з боку позивача п.198.1, п.198.4, п.198.6. ст.198, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, та № від 29.07.2015 року (форми "Р") про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 1047411,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції в сумі 261852, 75 грн.

Не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 838068,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (50%) в сумі 419034, 00 грн., в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток, з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 1008675,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (25%) в сумі 252168,75 грн., позивач оскаржив їх до суду.

Також, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року ТОВ "БК "Промбудсервіс" задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 35480180 грн. При цьому, перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року встановлено його завищення всього у сумі 964 840 грн. в наслідок нереальності господарських операцій із контрагентом позивача ТОВ "ТД "Орлан".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно положень статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що для включення ТОВ " Будівельна компанія "Промбудсервіс" до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість достатніми підставами мають бути: придбання ним товарів (робіт, послуг); використання зазначених товарів, робіт та послуг у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, належним чином оформлена первинна бухгалтерська документація.

Преамбула до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає, що цей Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ч.1 ст.2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Згідно з вимогами ст. 4 цього Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Дослідивши акт перевірки, суд встановив, що обґрунтування висновків акту перевірки переважно ґрунтуються на податковій інформації отриманій від інших ДПІ, а саме: лист від ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 03.11.2014р. №34957/22-02 ТОВ "ТД "ОРЛАН" (код за ) за період з 03.11.2012 року по 31.12.2013 року, в якому зазначено, про відсутність відомостей про майно, які ТОВ "ТД "ОРЛАН" використовувало у своїй діяльності. Факт відсутності відомостей, щодо наявності у підприємства власних або орендованих складських приміщень, виробничих потужностей, не надання документів стосовно товару ТОВ "ТД "ОРЛАН", відсутність відомостей щодо придбання товарів, та знаходження цих товарів на складах, а також відсутність документів, які свідчать про фінансово-господарську діяльність, техніки та інших засобів, вказує на те, що підприємство (його посадові особи) не могло здійснювати господарську діяльність з постачання товарів, здійснення робіт та послуг. Таким чином в ході перевірки встановлено відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання, відвантаження товару, та інше в силу відсутності транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів, що свідчить про відсутність у ТОВ "ТД "ОРЛАН" можливостей здійснювати фактичні товарні операції. Отже, підприємствами - контрагентами відображені в податковій звітності правові взаємовідносини з суб'єктами господарювання без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків.

Ознайомившись з актом перевірки суд зазначає, що перевіряючими зроблено висновок про відсутність господарських операцій між ТОВ "БК "ПРОМБУДСЕРВІС" та ТОВ "ТД "ОРЛАН" до того, як ці операції почали досліджуватись. При цьому доказів проведення зустрічної звірки ТОВ "ТД "ОРЛАН" по взаємовідносинам з ТОВ "БК "ПРОМБУДСЕРВІС" за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року відповідач суду не надав, що розцінюється судом як її відсутність.

Апеляційним судом встановлено, що між ТОВ "БК "Промбудсервіс" та ТОВ "Торговий дім Орлан" було укладено договір поставки №120613 від 12.06.2013 року, згідно умов якого ТОВ "Торговий дім Орлан" - Постачальник та ТОВ "Будівельна компанія "Промбудсервіс", - Покупець, Постачальник на умовах Договору зобов'язується передавати у власність (здійснювати поставку) у зумовлені строки Покупцеві пісок (із відсіву дроблення гірських порід ) (надалі -Товар ) відповідно до додаткової угоди до Договору іменується "Специфікація"), а покупець зобов'язується приймати і оплачувати вартість вказаного Товару. Одиниця виміру, ціна Товару за одиницю, його асортимент визначаються в залежності від домовленості Сторін наступним чином: 1) в Специфікації або 2) у рахунку на оплату Товару та/або у видаткових накладних на такий Товар. Сторони домовились , що умови Договору розповсюджуються на поставку кожної партії Товару. Під партією товару розуміють асортимент і кількість Товару, який вказаний в одній видатковій, оформленій в порядку виконання цього Договору . Сторони домовились про застосування наступних умов поставки згідно з Міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) на умовах СРТ: залізнична станція "Феодосія" Придніпровська залізнична дорога, код станції 471601. Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання з поставки Товару із доставкою в момент надання в місці поставки не розвантаженого Товару на транспорті Постачальника (або перевізника). Визначена відповідно до цього пункту адреса поставки є "Місцем поставки" за Договором. Постачальник здійснює поставку Товару залізничним транспортом партіями по десять (10) вагонів на добу. Поставка Товару Постачальником здійснюється власним або найманим транспортом на розсуд Постачальника.

На виконання умов поставки ТОВ "БК "Промбудсервіс" отримало від ТОВ "ТД "Орлан" видаткові та податкові накладні (а/с 133-321), суми податку на додану вартість за податковими накладними отриманими від ТОВ "ТД "Орлан" включено до податкового кредиту.

Розрахунки здійснювалися у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями які були дослідженні перевіряючими в ході перевірки.

Як вбачається з акту перевірки, при формуванні висновку про завищення позивачем собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) по операціям з ТОВ "ТД Орлан" не надавалась оцінка документам, що свідчить про поставку товарів та послуг та розрахунок за них. Усі висновки спирались виключно на податкову інформацію по контрагенту ТОВ "ТД Орлан" та відповідна частина акту перевірки позивача не містить зазначення, які порушення вимог податкового законодавства допущені позивачем та в чому саме вони полягали, як і не зазначено, які дефекти первинних документів, наданих до перевірки, свідчать про необґрунтованість декларування понесених витрат у деклараціях з податку на прибуток за відповідні періоди.

Апеляційний суд звертає увагу, що жодних зауважень стосовно статусу ТОВ "ТД Орлан" як платника ПДВ на час виписки податкових накладних в акті перевірки позивача не міститься.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень задоволено в повному обсязі, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року апеляційну скаргу ДПІ у Біляївському районі Одеської області ГУ Міндоходів в Одеській області залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.06.2016 року, касаційну скаргу ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року по справі № 815/4503/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після касаційного перегляду Одеським окружним адміністративним судом 12 грудня 2016 прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, судом касаційної інстанції вказано на недослідженість судами обох інстанції даних щодо існування активу (ким, де і коли вироблявся, видобувався), його транспортування, зберігання, виконання вантажно-розвантажувальних робіт, із встановленням фактичної участі ТОВ "Торговий дім "Орлан" у цих необхідних етапах постачання товару.

Касаційний суд також не погодився з наданою судами правовою оцінкою аргументам відповідача щодо відсутності у платника залізничних накладних.

Втім, апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, зазначає , що копії накладним ДП «Укрзалізниця» на перевезення товару (пісок із відсіву дроблення гірських порід), які засвідчено належним чином, судом було прийнято та долучено до матеріалів справи (том 3 а.с. 20 - 250, том 4 а.с.4-131). Ці накладні складено у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 .

Також слід звернути увагу на те, що накладна ПАТ «Укрзалізниці» видається разом із вантажі виключно вантажоодержувачу, тобто ДП «Феодосійський морський торгівельний порт» та накладна отримується в межах (господарської діяльності) виконання Договору перевезення вантажу (ст.307 Господарського кодексу України, п. 22 Статуту залізниць України) його сторонами, а не покупцем, який не має та не може мати на території порту статусу вантажоодержувача, а лише може замовити послугу приймання, розвантаження, зважування вантажу у порту.

Крім того, за договором поставки первинним документом є видаткова накладна, а договором перевезення вантажу (залізницею) первинним документом є накладна, ідтверджується положеннями Господарського кодексу України та Статуту залізниць України. Надані позивачем до матеріалів справи накладні були передані портом позивачу на його вимогу для внутрішнього користування.

Також в ухвалі ВАС України від 29 червня 2016 р. вказано на не дослідження судами походження (товару), натомість апеляційний суд встановив, що у протоколам випробувань матеріалів та паспортах якості та у самих накладних ДП «Укрзалізниця) (том 3 а.с.21-250, том 4 а.с.4-131) зазначено, що (товар) пісок із відсіву дроблення гірським порід має походження (місце видобутку) Запорізька область, Мокрянський кам'яний кар'єр №3.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції також невірно оцінено відповідь ТОВ "Мокрянський кам'яний кар'єр №3" №930 від 21.11.2016 року (том 5 а.с.7), надану на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 року.

Зокрема, судом із зазначеного листа зроблено висновок про відсутність доказів на підтвердження факту участі ТОВ "Торговий дім "Орлан" у господарських операціях з позивачем. Однак апеляційний суд звертає увагу, що ТОВ "Мокрянський кам'яний кар'єр №3" не заперечує факт участі ТОВ "Торговий дім "Орлан" у господарських операціях, а знищення документів обґрунтовує закінченням трирічного терміну зберігання.

Поряд з цим суд акцентує увагу і на тому, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце, та якщо ці дії спрямовані на отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності. Суд не встановив порушення даного принципу в досліджених правовідносинах, а відповідач належними доказами не підтвердив протилежне.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про не підтвердження в судовому процесі доводів ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом були безтоварними та спрямованими на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт яких підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

З урахуванням викладеного, а також позиції Вищого адміністративного суду України по зазначеній справі, викладеної в ухвалі від 29.06.2016 року та необґрунтованості висновків акту перевірки від 16.07.2015 року, податкові повідомлення рішення № від 29.07.2015 року (форми "Р") в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 838068,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (50%) в сумі 419034, 00 грн., та № від 29.07.2015 року (форми "Р") в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток, з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 1008675,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (25%) в сумі 252168,75 грн. підлягають скасуванню як протиправні.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 41546,13 грн. (том 5, а.с.26).

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи обсяг задоволених позовних вимог, апеляційний суд вважає, судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нової постанови суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 29.07.2015 року (форми "Р") в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 838068,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (50%) в сумі 419034, 00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 29.07.2015 року (форми "Р") в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток, з ТОВ "ТД "Орлан" у сумі 1008675,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (25%) в сумі 252168,75 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (код 39486368) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Промбудсервіс" () у відшкодування судових витрат 41546 (сорок одна тисяча п'ятсот сорок шість гривень) 13 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

Постанова суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: Н.В. Вербицька