Справа № 263/16511/16-а
Суддя: Киян Д. В.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/162/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Кияна Д.В., при секретарі Коростовцевій Я.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП міста Маріуполя ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП міста Маріуполя ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позовній заяві зазначив, що 21.12.2016 року відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ПС3 № 094832, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач не згоден із вказаною постановою, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону з наступних підстав: по-перше, позивач заперечує факт порушення правил дорожнього руху та вважає, що відповідач не довів факт порушення Правил дорожнього руху України, далі ПДР України, знаходився на значній відставні від його автомобіля та внаслідок обмеженого кута зору чітко не міг встановити момент перетину перехрестя. Також, від моменту правопорушення до моменту зупинки він проїхав приблизно 4 перехрестя, та лише після цього поліцейські зупинили його машину. Крім цього зазначив, що під час розгляду справи неодноразово наголошував на тому, що потребує юридичної допомоги та просив надати йому телефон довіри МВС. 23.12.2016 року позивач самостійно звернувся за телефоном довіри МВС зі скаргою на дії відповідача. Просив скасувати постанову серії ПС3 № 094832 від 21 грудня 2016 року та закрити провадження по справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач суду пояснив, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності співробітники поліції не надали йому змоги скористатись правовою допомогою, не надавши телефон довіри МВС, не надали йому доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, зупинили його авто після того, як він проїхав чотири перехрестя після нібито вчиненого правопорушення, також зазначив, що адміністративне правопорушення він не вчиняв. Просив позовну заяву задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що 23.12.2016 року, під час патрулювання, близько 22.00 годин було помічено транспортний засіб «HYUNDAI ACCENT», державний номер НОМЕР_1, який почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме поєднання червоного та жовтого сигналів, який розташований біля будинку 35 по пр. Металургів, після чого, на підставі 35 ЗУ «Про Національну поліцію» транспортний засіб був зупинений та на позивача за порушення ПДД було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Щодо фактів, викладених позивачем в позовній заяві, відповідач зазначив, що на підтвердження порушення позивачем ПДР України надано DVD диск з відеозаписом такого порушення. Крім цього, стосовно зупинки транспортного засобу позивача не одразу після вчинення ним адміністративного правопорушення зазначив, що зупинення позивача на місці вчинення правопорушення було не можливо, оскільки це б заважало іншим учасникам дорожнього руху. Що стосується не надання позивачу змоги скористатись правовою допомогою, то позивач не заявляв відповідного клопотання. Відносно оскарження дій інспектора ДПС на гарячу лінію довіри МВС, то це не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС3 № 094832 від 21.12.2016 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», державний номер НОМЕР_1, 21.12.2016 року о 22.00 год., на перехресті біля будинку 35 по пр. Металургів, в Жовтневому районі міста Маріуполя, почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме поєднання червоного та жовтого сигналів, чим порушив пп. 8.7.3ґ, та 8.7.3є ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно п. 8.7.3ґ ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.7.3є ПДР України поєднання жовтого і червоного сигналів світлофора забороняє рух і попереджує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідальність згідно з ч. 2 ст.122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Як вбачається з переглянутого у судовому засіданні відеоматеріалу, наданого відповідачем разом із письмовими запереченнями, транспортний засіб «HYUNDAI ACCENT», державний номер НОМЕР_1, при перетині перехрестя біля будинку 35 по пр. Металургів в місті Маріуполі, почав рух на поєднання жовтого і червоного сигналів світлофора, що свідчить про наявність в його діях порушення правил дорожнього руху та складу адміністративного правопорушення, та спростовує доводи позивача про відсутність в його діях порушення правил дорожнього руху.

Разом з цим, згідно наданої копії письмових пояснень позивача від 21.12.2016 року вбачається, що останній не мав змоги отримати правову допомогу під час розгляду справи, про що він зазначив у своїх поясненнях.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з п. 6 розділу IV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, уповноважені посадові особи органів поліції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до статті 278 КУпАП вирішують такі питання, зокрема чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів.

При таких обставинах суд вважає, що були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на захист, що в свою чергу є суттєвим порушенням прав позивача та безумовною підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Зазначена правова позиція також закріплена у рішенні Європейського суду з прав людини від 21.10.2010 року, остаточне з 21.01.2011 року, справа «Корнєв і Карпенко проти України» № 17444/04, яка відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України повинна враховуватись разом із принципом верховенства права, та у постанові Верховного суду України від 09.07.2012 року № 5-3кс11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, у звязку із чим задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 293 КУпАП суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі рішенні Європейського суду з прав людини від 21.10.2010 року, остаточне з 21.01.2011 року, справа «Корнєв і Карпенко проти України» № 17444/04, постанови Верховного суду України від 09.07.2012 року № 5-3кс11, керуючись ст. 268 КУпАП, ст.ст. 2-15, 17-18, 69-71, 79, 86, 94, 122, 128, 143, 158-163, 167, 185-186, 224-2, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП міста Маріуполя ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 094832 від 21.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.В. Киян