Справа № 820/1166/16
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р. Справа № 820/1166/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2016р. по справі № 820/1166/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ"

до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" з податку на додану вартість за січень, лютий 2016 року; визнати податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за січень 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання; визнати податкову декларацію ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за лютий 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання; зобов'язати Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відобразити показники (дані) податкових декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за січень 2016 року з додатками в інформаційних базах ДФС; зобов'язати Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відобразити показники (дані) податкових декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за лютий 2016 року з додатками в інформаційних базах ДФС; визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів №200720151 від 20.07.2015 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ"; зобов'язати Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області поновити договір № 200720151 від 20.07.2015 року про визнання електронних документів, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ"; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зареєстрований платником податку на додану вартість 01.06.2015 року. Позивач щомісячно подавав декларації, зокрема, з податку на додану вартість. Між позивачем та Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області укладено договір про визнання електронних документів з метою спрощення надання податкової звітності з використанням телекомунікаційних каналів зв'язку. На підставі зазначеного договору позивач зобов'язується подавати в електронній формі з дотриманням встановленого порядку податкову звітність та податкові накладні, що підлягають реєстрації у відповідності до п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а державна податкова інспекції зобов'язується приймати і реєструвати зазначені електронні документи. Однак, вказаний договір відповідачем розірваний в односторонньому порядку з необґрунтованих причин, в результаті чого ТОВ "ГЕСАДА КОМПАНІ" позбавляється можливості реєструвати в електронному реєстрі податкові накладні та здати звіти до контролюючого органу. Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо невизнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" з податку на додану вартість за січень, лютий 2016 року.

Визнано податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за січень 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання.

Визнано податкову декларацію ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ГЕСАДА КОМПАНІ " () з податку на додану вартість за лютий 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання.

Зобов'язано Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відобразити показники (дані) податкових декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за січень 2016 року з додатками в інформаційних базах ДФС.

Зобов'язано Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відобразити показники (дані) податкових декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за лютий 2016 року з додатками в інформаційних базах ДФС.

Визнано протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів №200720151 від 20.07.2015 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ".

Зобов'язано Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області поновити договір № 200720151 від 20.07.2015 про визнання електронних документів, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач, Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 08.02.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 01.06.2015 року (а.с. 29).

Позивачем 16.02.2016 року та 10.03.2016 року подано до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області податкові декларації з податку на додану вартість за січень та лютий 2016 року (а.с.18-19, 26-27).

Однак, податкові декларації з податку на додану вартість за січень та лютий 2016 року прийняті не були з посиланням на порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, а саме: можливо розірвано договір про визнання електронної звітності.

Позивач не погодився із такими діями та рішеннями відповідача та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що розриваючи договір про визнання електронних документів відповідач діяв не на підставі, не у межах, наділених законодавцем повноважень, та не у спосіб встановлений чинним законодавством України.

У доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення про розірвання договору прийнято податковим органом в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому воно скасуванню не підлягає.

Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, порядок оформлення та порядок подання податкової декларації регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, а також Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 року за № 2094/24626.

Згідно з п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (підпункт "в").

Наведеному праву кореспондує визначений у пункті 49.8 цієї ж статті Податкового кодексу України обов'язок контролюючого органу прийняти податкову декларацію. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу, податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою.

Приписами п.49.9 ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

За приписами п. 49.13 ст. 43 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З аналізу вказаних положень законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відмова контролюючого органу (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації з підстав, не передбачених приписами Податкового кодексу України, не допускається, отже, відповідачем безпідставно та без дотримання норм законодавства відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" у прийнятті податкових декларацій за січень, лютий 2016 року.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо невизнання податкових декларацій Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" з податку на додану вартість за січень, лютий 2016 року.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. № 765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за № 217/24994, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників територіальні органи Міндоходів проводять оперативний облік надходжень:1) за податками, зборами, митними платежами на підставі документів, визначених Порядком взаємодії органів Міністерства доходів і зборів України та органів Державної казначейської служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 4 грудня 2013 року № 760/1031, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 грудня 2013 року за № 2193/24725; 2) за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 19 вересня 2013 року № 493/815, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 вересня 2013 року за № 1667/24199.

У разі несплати або неповної сплати митних платежів у встановлений строк такі платежі стягуються в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України. На суми податкового боргу органом Міністерства доходів і зборів формуються податкові вимоги за формою та в порядку, затвердженими наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 576 "Про затвердження Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків".

Таким чином, наведені положення законодавства дають підставу для висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток та електронних баз податкової звітності правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету та задекларовані платником податків показники.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов'язання Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відобразити показники (дані) податкових декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за січень, лютий 2016 року з додатками в інформаційних базах ДФС є обґрунтованими.

Щодо визнання протиправними дій Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів №200720151 від 20.07.2015 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ", колегія суддів зазначає таке.

Так, встановлено, що 20.07.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про визнання електронних документів №200720151, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с. 21-23).

Договір укладено в електронному вигляді. Підтвердженням укладення договору є квитанція № 2 (а.с. 24).

У квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.02.2016 року контролюючий орган повідомив позивача, що не приймає подану ним податкову накладну за лютий 2015 року у зв'язку із порушенням вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, а саме: можливо розірвано договір про визнання електронних документів.

Колегією суддів з'ясовано, що умови договору повністю відповідають умовам Примірного договору про визнання електронних документів, що є додатком № 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом № 233.

Відповідно до розділу 6 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

З моменту укладання договору усі попередні домовленості та укладені правочини між платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність.

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Згідно з ч.ч. 1, ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Тобто, з вище викладених норм вбачається, що договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач своєї згоди на розірвання договору не надавав, відповідне судове рішення не приймалось. Договір розірвано відповідачем в односторонньому порядку.

Більш того, жодної причини, яка слугувала підставою для розірвання договору, відповідачем не зазначено.

Умовами договору визначено, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у двох випадках: ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; зміна позивачем місця реєстрації.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу щодо ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або відсутності позивача за місцезнаходженням, що слугувало б підставою для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів.

Відповідно до п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 1 ст. 16, ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР).

Поряд з цим, відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з ЄДР, на дату розірвання договору відомості про юридичну особу - позивача є підтвердженими (а.с. 37-39).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, укладеного з позивачем 20.07.2015 року.

Отже, розриваючи договір про визнання електронних документів, відповідач діяв не на підставі, не у межах, наділених законодавцем повноважень, та не у спосіб встановлений чинним законодавством України.

Таким чином, оскільки встановлено протиправність дій Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів №200720151 від 20.07.2015 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ", то відповідно і позовна вимога про зобов'язання Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області поновити договір № 200720151 від 20.07.2015 про визнання електронних документів, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню як похідна.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про визнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за січень 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання та про визнання податкової декларації ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ГЕСАДА КОМПАНІ " () з податку на додану вартість за лютий 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, вказані вище позовні вимоги є передчасними, оскільки в даному випадку відсутні підстави вважати, що відповідачем у зв'язку з визнанням його рішення протиправним податкові декларації позивача не будуть визнані такими, що прийняті у день їх фактичного отримання відповідачем, а тому зазначені позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються, окрім іншого, зміст позовних вимог згідно з частиною четвертою статті 105 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, визначених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Суд першої інстанції зазначених вимог КАС України не виконав, внаслідок чого помилково відкрив провадження у справі за позовними вимогами про визнання податкової звітності позивача поданою в день її фактичного подання підприємством, які не є належним способом захисту прав у публічно-правових спорах, розгляд та вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2016р. по справі № 820/1166/16 скасувати в частині визнання податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕСАДА КОМПАНІ" () з податку на додану вартість за січень 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання та визнання податкової декларації ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ГЕСАДА КОМПАНІ " () з податку на додану вартість за лютий 2016 року з додатками, поданою датою її фактичного отримання.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року по справі №820/1166/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 13.02.2017 р.