Справа № 195/92/17-а
Суддя: Скрипченко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/92/17-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., розглянувши у приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.01.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність (невиплату йому, як інваліду війни ІІ групи, у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до п'ятого травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком у сумі 9040 гривень) та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги передбаченої ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позов обґрунтовано тим, що згідно ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни ІІ групи щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Вказана норма закону була змінена згідно закону №107-VI від 28.12.2007 року, який згодом визнаний неконституційним рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначений ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік": встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1544 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 травня - 1130 гривень.

В травні 2016 року він отримав таку допомогу у розмірі 2600 гривень. Отже, недоплачена допомога складає 6440 гривень.

Згідно ст. 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно п. 1 постанови КМУ від 02.03.2016 року №141 "ОСОБА_2 питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій , які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії ( особам, які не є пенсіонерами,- за місце їх проживання).

Виплату вищевказаної допомоги у Дніпропетровській області здійснює Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Невиконання державою зобов'язань, передбачених ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто невиплата йому у 2016 році до 5 травня як учаснику бойових дій разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, порушує ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції": кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що позивач має статус інваліда ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія ААБ №026818 від 09.12.2010 року.

Згідно ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з соціального захисту та соціального забезпечення здійснюються з Державного бюджету України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування» органами виконавчої влади Управлінню, як органу місцевого самоврядування, делегуються відповідні повноваження. Управління з питань здійснення ним делегованих повноважень органів виконавчої влади є підконтрольним відповідним органом. Держава фінансує здійснення цих повноважень за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Згідно ст. 51 БК України, розпорядник коштів проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, що виділяються Міністерством фінансів України у розмірі встановленому КМУ згідно закону про Державний бюджет.

Виходячи з контексту ст.ст. 22, 23 БК України Департамент не має власних коштів, а є лише розпорядником бюджетних коштів, при цьому - розпорядниками коштів нижчого рівні. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи, надаються Департаменту тільки через розпорядника коштів вищого рівня і за бюджетним призначенням.

Згідно ст. 63 Закону України «Про державний бюджет» фінансування цих витрат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет» роз'яснення порядку застосування цього закону провадиться в порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку використання коштів головним розпорядником зазначених вище бюджетних коштів є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації, а потім тільки районні управління праці та соціального захисту населення.

В департаменті наявні тільки транзитні розрахункові рахунки за КПКВ 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни», призначення яких - перерахування сум коштів Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та децентралізованим місцевим структурним підрозділам з питань соціального захисту населення місцевих органів влади, які мають реєстраційні особові розрахункові рахунки і безпосередньо виконують перерахування відповідних сум коштів фізичним особам.

Питання виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни до 5-го травня за 2016 рік регулюється:

- Законом України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 р. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ст. 13, ст. 17, ст. 17-1;

- Постановою КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 щодо відповідності Конституції України п. 3 розділу VII; Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» підтверджено право КМУ, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Частиною 1 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 141 «ОСОБА_2 питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: 1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: II групи - 2600 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2016 року позивачу, як інваліду війни II групи була перерахована грошова допомога у розмірі 2600 гривень, згідно Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 141.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України, роз'яснено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності, який передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, наведені вище норми дають підстави для висновку, що у 2016 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу, як інваліду війни ІІ групи відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», повинна здійснюватися в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновків, що дії відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в сумі 2600 гривень, здійснено в повному обсязі відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щорічної разової грошової допомоги - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2