Справа № 810/84/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 січня 2017 року № 810/84/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання дій відповідача протиправними та такими, що порушують його права як інваліда та зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на навчання в Центрі та зарахувати ОСОБА_1 на навчання за професією «Бджоляр».

Відповідно до ст. 107 КАСУ суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У ст. 124 Конституції України зазначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу ст. 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку і спосіб, визначений законами з питань судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються КАСУ.

Частиною 2 ст. 4 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, в силу вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 КАСУ, відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

З позовної заяви вбачається, що відповідачем зазначено Всеукраїнський центр професійної реабілітації інвалідів.

З метою створення сприятливих психологічних та правових умов і гарантій для реалізації права інвалідів на освіту, професійну підготовку та добровільну посильну працю, 23.05.2001 Президентом України було постановлено Указ № 335/2001 «Про Всеукраїнський центр професійної реабілітації інвалідів» (далі - Указ № 335/2001), яким і утворено Всеукраїнський центр професійної реабілітації інвалідів. Основними завданнями Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів, відповідно до п. 1 Указу № 335/2001 є: професійна реабілітація інвалідів з метою забезпечення їх адаптації до суспільного життя; перепідготовка фахівців для центрів професійної реабілітації та інших реабілітаційних установ для інвалідів; сприяння розвитку підприємництва інвалідів та його мікрокредитування; надання інформаційно-консультаційних послуг інвалідам, громадським організаціям інвалідів, а також підприємствам, установам та організаціям з питань професійної реабілітації цих осіб; розроблення та запровадження в Україні методик професійної реабілітації інвалідів, а також іноземних методик.

Відповідно до Наказу Міністерства соціальної політики України від 06.04.2015 № 379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2015 за № 425/26870 (далі - Положення № 379), затверджене Типове положення про центр професійної реабілітації інвалідів, відповідно до якого Центр професійної реабілітації інвалідів (далі - Центр) - реабілітаційна установа сфери управління Міністерства соціальної політики України та/або органів соціального захисту населення, цільовим призначенням якої є здійснення комплексу реабілітаційних заходів, спрямованих на відновлення знижених або втрачених професійних функцій, вибір професії та адаптацію до неї дітей-інвалідів віком від 16 років та інвалідів (далі - інваліди), поновлення їх трудової (професійної) діяльності в колишній або новій професії з урахуванням вимог їх індивідуальних програм реабілітації (п. 1 розділу І Положення № 379). Центр є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом (п. 1 розділу VІІ Положення № 379).

Зі змісту позовної заяви встановлено, що звернення позивача до суду обумовлено з незгодою у відмові ОСОБА_1 приймальною комісією Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів в наданні дозволу на навчання та, відповідно, у відмові в зарахуванні позивача на навчання за професією «Бджоляр». Так, листом Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів (далі - Центр) від 07.10.2016 № 01-11/1048 «Про повторний розгляд документів» було повідомлено позивача про відсутність правових підстав для надання йому реабілітаційних послуг, оскільки під час розгляду пакету документів для проходження професійної реабілітації було встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю вікової категорії старше пенсійного віку, що у відповідності до вимог Державної типової програми реабілітації інвалідів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 № 1686, унеможливлює отримання послуг з професійної реабілітації в умовах Центру.

Дії відповідача, які на думку позивача несуть протиправний характер та порушують його права як інваліда на відповідне навчання та майбутнє здобуття професії «Бджоляр», які полягають у відмові в зарахуванні позивача на навчання за вказаною професією, оформлені листом Центру від 07.10.2016 № 01-11/1048 «Про повторний розгляд документів» за підписом в.о. директора Авраменко М.Л., не можуть бути предметом розгляду адміністративної справи, оскільки не є рішенням (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії), дією чи бездіяльністю суб'єкту владних повноважень в розумінні ст. 17 КАСУ та не містять владних (управлінських) приписів. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. В свою чергу, дія - це активна поведінка суб'єкта владних повноважень (органу чи посадової особи).

Виходячи з викладеного, Всеукраїнський центр професійної реабілітації інвалідів є державною соціальною установою, яка не наділена законодавством владними управлінськими функціями, а тому не є суб'єктом владних повноважень, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ є необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суддя приходить до однозначного висновку, що позов поданий на розгляд суду до Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів, не має ознак публічно-правового спору, даний відповідач у спірних відносинах не є суб'єктом владних повноважень в розумінні ст.ст. 3, 17 КАСУ, а тому позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що свідчить про необхідність відмови у відкритті провадження.

Оскільки спір про захист права позивача на одержання дозволу на навчання з подальшим його зарахуванням за відповідною професією є не публічно-правовим, а приватноправовим, суддя дійшов висновку, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, натомість гарантоване Конституцією України право позивача на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з обранням вірного способу судового захисту для досягнення бажаної мети щодо відновлення порушеного права можливе лише шляхом звернення до місцевого загального суду з дотриманням правил підсудності в порядку позовного провадження за правилами, встановленими ЦПК України.

За наведених обставин вказана справа не підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАСУ.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України судами в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАСУ, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів, третя особа: Міністерство соціальної політики України слід відмовити, оскільки вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а повинен розглядатися за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАСУ, суддя

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнського центру професійної реабілітації інвалідів, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 109 КАСУ, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.