Справа № 338/40/17
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/40/17

10 лютого 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Богородчанської РДА, в якому ставить питання про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік. Також просить зобов'язати управління соціального захисту населення Богородчанської РДА здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому як учаснику бойових дій вищевказану грошову допомогу за 2016 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум, в розмірі 4730 грн.

Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені законодавством. Зокрема, згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, у 2016 році було встановлено в розмірі: з 01 січня 2016 року - 1074 грн., з 01 травня - 1130 грн.

Водночас управління соціального захисту населення Богородчанської РДА здійснило йому виплату допомоги на підставі постанови КМУ від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Замість 5650 грн. разової грошової допомоги до 5 травня, які він повинен був отримати у 2016 році, йому виплачено 920 грн. Недоплата становить 4730 грн.

Звертався до відповідача з заявою щодо недоотримання вищевказаної грошової допомоги, однак листом управління соціального захисту населення Богородчанської РДА №Ф-2224 від 21 грудня 2016 року його проінформовано, що така допомога виплачена йому в повному обсязі, підстави для її перерахунку відсутні.

Вважає, що відмова відповідача є необґрунтованою та протиправною.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з наведених вище підстав, просила позов її довірителя задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала та просила в задоволенні позову відмовити. Підтримала подане 02 лютого 2017 року заперечення, в якому зазначено, що виплату допомоги позивачу здійснено відповідно до чинного законодавства - Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Постанови КМУ від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії УБД №142342, виданого 05 жовтня 2015 року (а.с.6), та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Як учасник бойових дій ОСОБА_3 наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Як вбачається з листа №Ф-2224 від 21 грудня 2016 року, управління соціального захисту населення Богородчанської РДА, розглянувши заяву позивача, повідомило останньому, що розміри виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» за 2016 рік встановлено відповідно до Постанови КМУ від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 920 грн. (а.с.7).

Згідно з частинами 1; 2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щорічна разова грошова допомога до 5 травня для учасників бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які, відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій. Тобто фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги учасникам бойових дій - ветеранам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга. У справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідач посилається на те, що ч.5 за ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діє у такій редакції: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Однак така позиція не є обґрунтованою. Наведена редакція цієї норми була викладена у Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Однак Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 її було визнано такою, що не відповідає Конституції України, й вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин діючою редакцією ч.5 ст.12 Закону України №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є: «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком».

Кабінет Міністрів України у п.п.2 п.1 Постанови № 141 від 02 березня 2016 року встановив, що в 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн. Тобто у розмірі, меншому ніж це передбачено ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На час виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяв Закон № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року та постанова Кабінету Міністрів України №141 від 02 березня 2016 року.

Керуючись принципом законності та виходячи з визначених у ч.4 ст. 9 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році підлягає застосовуванню не Постанова КМУ № 141, а Закон України № 3551-XII, який має вищу юридичну силу. Частина 5 ст.12 зазначеного Закону передбачає виплату цієї допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Такі висновки містяться в Постанові судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі №21-6508а15 від 10 лютого 2016 року, яка, відповідно до ст. 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, при врегулюванні спірних правовідносин застосуванню підлягає саме ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_3 повинен був отримати у 2016 році 5650 грн. разової грошової допомоги до 5 травня, як це передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак всупереч вищезазначеному позивач в 2016 році отримав тільки 920 грн. такої допомоги. Тобто недоплата за 2016 рік складає 4730 гривень.

На підставі ст.ст. 19; 22; 46 Конституції України; Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008; ст.ст.12; 17; 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2016 рік.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області здійснити перерахунок, нарахувати ОСОБА_3 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум, в сумі 4730 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий