Справа № 820/3756/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 лютого 2017 р. № 820/3756/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ярова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконним припинення чинності дії контракту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить суд:

-Визнати протиправною бездіяльність керівника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба щодо ненаправлення ОСОБА_3 на військову лікарську комісію у зв'язку з погіршенням здоров'я;

- Змінити формулювання підстави припинення чинності дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом ОСОБА_4 та відрахування солдата ОСОБА_3 зі складу курсантів Універсітету з «... через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу...» на «... через систематичне невиконання умов контракту командуванням ...». В обґрунтування позову зазначив, що причина зазначена в наказі, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службову». Також зазначив, що керівник вищого навчального закладу належним чином не забезпечував необхідні для навчання умови, необхідного фінансового та матеріального забезпечення курсанта не було.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві з урахуванням уточнень.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини, в яких зазначила, що звільнення позивача відбулось з законних підстав та саме на підставі його рапорту про відрахування.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

25.06.2012 року між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі начальника Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу.

03.01.2015 року позивачем було подано рапорт (а.с. 80) про відрахування його від подальшого навчання за розірванням контракту у зв'язку з відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчального закладу та звільнення з лав Збройних сил України у зв'язку з вислуженим терміном строкової військової служби та направлення його у Чугуївський РВК України в Харківській області для постанови на військовий облік.

05.01.2015 року було проведено засідання вченої ради факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, на обговорення було винесено питання про відрахування курсанта 441 навчальної групи факультету АСУ та НЗПА ХУПС імені Івана Кожедуба рядового ОСОБА_3 у зв'язку з небажанням продовжувати навчання у вищому навчальному закладі. Зроблено висновок щодо доцільності відрахування рядового ОСОБА_3 від подальшого навчання з Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба у зв'язку з розірванням контракту через відмову ним від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання відповідно до п.п. 3.5. інструкції затвердженої Міністром Оборони України №490. Як вбачається з витягу з протоколу №8 (а.с. 9), в ході засідання вченої ради позивачу було наведено питання Начальником факультету АСУ та НЗПА доктором наук, професором полковником ОСОБА_6, а саме: Питання - « Вас запросили на вчену раду факультету з причин небажання продовжувати навчання. Чи був у Вас час, щоб обміркувати прийняте рішення?», Відповідь позивача - «Так», Питання - «Поясніть членам вченої ради про причини прийнятого рішення», Відповідь позивача - «За сімейними обставинами, та погіршенням здоров'я», Питання - «Чи підтримали у Ваших намірах батьки?», Відповідь позивача - «Так» та заступником начальника факультету з навчальної та наукової роботи - начальником навчальної частини кандидатом технічних наук, доцентом підполковником ОСОБА_7, а саме: Питання - «Володієте ви інформацією, що після відрахування з університету доведеться виплачувати гроші витрачені державою на Ваше навчання?», Відповідь позивача - «Так», Питання - «Вам залишилось навчатися всього рік в університеті. Ваше рішення остаточне?», Відповідь позивача - «Так». Також начальником кафедри №401 доктором технічних наук полковником ОСОБА_8 було запропоновано підтримати пропозицію начальника факультету полковника ОСОБА_6 та заступника начальника факультету з навчальної частини підполковника ОСОБА_7 щодо відрахування від подальшого навчання курсанта 441 навчальної групи рядового ОСОБА_3 за причиною особистого небажання продовжувати навчання у вищому військовому закладі. За результатами проведення засідання вченої ради було прийнято рішення, а саме: клопотати перед вченою радою університету про відрахування від подальшого навчання в ХУПС імені Івана Кожедуба курсанта 441 навчальної групи рядового ОСОБА_3 з причиною особистого небажання продовжувати навчання у вищому військовому навчальному закладі. Рішення прийнято одноголосно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в ході проведення засідання вченої ради не заперечувалась причина його відрахування з Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, а саме: «за причиною особистого небажання продовжувати навчання у вищому військовому закладі», хоча така можливість у нього була. Також в ході засідання вченої ради було підтверджено усвідомлення позивача про те, що після відрахування з університету доведеться відшкодовувати витрати пов'язані з його утриманням.

12.01.2015 року було проведено засідання вченої ради Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, слухали доповідь начальником факультету АСУ та НЗПА полковника ОСОБА_6, де він надав характеристику та повідомив про стан навчання та служби курсанта навчальної групи солдата ОСОБА_3 та запропонував підтримати клопотання вченої ради факультету ( протокол засідання вченої ради факультету від 05.01.2015 року №8) про відрахування курсанта 441 навчальної групи солдата ОСОБА_3 з університету в зв'язку з відмовою проходити військову службу на посадах офіцерського складу. За результатами проведення засідання було прийнято рішення - підтримати клопотання вченої ради факультету АСУ та НЗПА Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про відрахування курсанта 441 навчальної групи солдата ОСОБА_3 у зв'язку з відмовою проходити військову службу на посадах офіцерського складу відповідно до «Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства Оборони України», що затверджена наказом Міністра Оборони України від 24 грудня 1997 року №490. Рішення прийнято одноголосно.

13.01.2015 року позивачем було подано рапорт (а.с. 11) про направлення його для проходження ВЛК у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, щодо придатності до військової служби.

Наказом від 21.01.2015 року № 13 ТВО начальника Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба генерала - майора ОСОБА_9 солдата ОСОБА_3, курсанта 4-го курсу факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації Харківського університету Повітряних Сил, відповідно до підпункту 3.2 Інструкції , затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року №490, відрахувати від подальшого навчання у зв'язку з розірванням контракту та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинити чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу з 22 січня 2015 року. Утримати суму у розмірі 64011 грн. 54 коп. за період навчання в університеті, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964. Суму у розмірі 64011 грн.54 коп. внести до книги обліку нестач університету. Відповідно до пункту 227 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» звільнити з військової служби у запас за пунктом «и» (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». З 22 січня 2015 року виключити зі списків змінного складу університету, всіх видів забезпечення. Направити для постановки на військовий облік до Чугуївського ОРВК, м.Чугуїв Харківської області. На підставі дозволу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 14.01.2015 року №192пз, витягу з рішення вченої ради Харківського університету Повітряних Сил згідно протоколу №1 від 12.01.2015.

22.01.2015 року було припинено дію контракту у зв'язку з відрахуванням від подальшого навчання через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання.

22.01.2015 року позивача було ознайомлено з загальним розрахунком №350/176/100-8/119 (а.с. 81) коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_3 з виведенням суми - 64011,54 грн., про що свідчить його підпис.

Судом встановлено, що спірні правові відносини врегульовані Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 ( далі за текстом - Положення) , Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі за текстом - Закон № 2232-XII).

Статтею 25 Закону № 2232-XII встановлена підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

Підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад'юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п'ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку ( 964-2006-п ) і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до п.«и» ч.6 ст.26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Згідно з п.36 Положення контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення.

Відповідно до п.227 Положення у разі припинення (розірвання) контракту про навчання у випадках, передбачених пунктом 36 цього Положення, військовослужбовці звільняються з військової служби через службову невідповідність або у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, за винятком тих, які не вислужили встановленого строку строкової військової служби або були прийняті на навчання під час проходження військової служби за контрактом, але не виконують навчальний план чи не бажають продовжувати навчання.

Військовослужбовці, які були прийняті на навчання під час проходження військової служби за контрактом та не виконують навчальний план чи не бажають продовжувати навчання, направляються за їх бажанням, як правило, до тих військових частин, з яких вони прибули на навчання.

Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністра Оборони України від 24 грудня 1997 року №490 курсант (слухач) може бути відрахований з вищого військового навчального закладу:

за академічну неуспішність;

за недисциплінованість;

за станом здоров'я, на основі висновку військово-лікарської

комісії;

через сімейні обставини та інші важливі причини, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України;

у зв'язку зі скороченням штатів або організаційними заходами,

в разі неможливості використання на військовій службі;

через небажання продовжувати навчання (для курсантів перших курсів);

у зв'язку з розірванням контракту;

у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

В судовому засіданні 01.12.2016 року судом було задоволено клопотання позивача про допит його в якості свідка, було попереджено відповідно до вимог ч.3 ст.141 КАС України про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань ( ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України), про що міститься розписка свідка у матеріалах справи (а.с. 95).

Суд зазначає, що позивачем, ОСОБА_4, під час допиту не було спростовано та не підтверджено факти перебування його 05.01.2015 року на засідання вченої ради факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та складання ним рапорту від 03.01.2015 року про відрахування його від подальшого навчання за розірванням контракту у зв'язку з відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчального закладу та звільнення з лав Збройних сил України.

Позивач уклавши контракт з Міністерством Оборони України, в особі начальника Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба взяв на себе зобов'язання продовжити подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання.

Небажання продовжувати навчання та проходити в подальшому військову службу на посадах офіцерського складу суперечить умовам контракту про проходження військової служби (навчання).

У контракті про проходження військової служби (навчання), з яким ознайомився та підписав позивач, зазначено наслідки його дострокового розірвання.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність керівника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба щодо ненаправлення ОСОБА_3 на військову лікарську комісію у зв'язку з погіршенням здоров'я суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав рапорт від 03.01.2015 року про відрахування його від подальшого навчання за розірванням контракту у зв'язку з відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчального закладу та звільнення з лав Збройних сил України, що є за своєю суттю волевиявленням про відрахування з університету. Дане волевиявлення позивач підтвердив 05.01.2015 року на засіданні вченої ради факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації, що підтверджується витягом з протоколу засідання №8 (а.с.9). На засіданні вченої ради було ухвалено рішення, а саме: клопотати перед вченою радою університету про відрахування від подальшого навчання в ХУПС імені Івана Кожедуба курсанта 441 навчальної групи рядового ОСОБА_3 за причиною особистого небажання продовжувати навчання у вищому військовому навчальному закладі, що було підтримано 12.01.2015 року на засіданні вченої ради Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Також суд зазначає, що позивач сам почав процедуру відрахування його з Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба подавши рапорт від 03.01.2015 року.

Суд не вбачає порушення прав позивача, оскільки ОСОБА_3 подав рапорт від 13.01.2015 року про направлення його для проходження ВЛК після того як ним було подано рапорт від 03.01.2015 року про відрахування з університету та після проведення засідань вченої ради від 05.01.2015 року факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації та вченої ради від 12.01.2015 року Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Позивачем не було відкликано рапорт від 03.01.2015 року про відрахування його з університету, хоча таку можливість він мав.

Крім того суд критично ставиться до посилання позивача на те, що не направлення його відповідачем на ВЛК є невиконанням умов контракту про проходження військової служби (навчання), оскільки позивач подав рапорт від 13.01.2015 року про направлення його для проходження ВЛК після того як подав рапорт від 03.01.2015 року про відрахування з університету та після проведення університетом відповідних заходів щодо його відрахування, наслідком чого стало розірвання контракту за вимогою позивача.

Щодо позовних вимог в частині зміни формулювання підстави припинення чинності дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом ОСОБА_4 та відрахування солдата ОСОБА_3 зі складу курсантів Університету з «... через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу...» на «... через систематичне невиконання умов контракту командуванням ...» суд зазначає наступне.

Відповідач формулюючи підставу припинення чинності дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом ОСОБА_4 та відрахування солдата ОСОБА_3 зі складу курсантів Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, керувався формулюванням підстав зазначених у рапорті від 03.01.2015 року написаного позивачем, а саме - «відрахувати мене солдата ОСОБА_3 курсанта 441 навчальної групи факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації від подальшого навчання за розірванням контракту у зв'язку з відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчального закладу та звільнення з лав Збройних сил України у зв'язку з вислуженим терміном строкової військової служби та направлення його у Чугуївський РВК України в Харківській області для постанови на військовий облік».

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб'єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності не звільняє позивача від обов'язку доказування своїх тверджень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач діючи у спірних правовідносинах та приймаючи відповідні рішення, не порушував вимоги чинного законодавства, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконним припинення чинності дії контракту - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 13.02.2017 року.

Суддя Тітов О.М.