Справа № 823/1758/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року справа № 823/1758/16

10 год. 20 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 - за довіреністю, представника третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» Гавеги С.А. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Зеленьківська сільська рада Тальнівського району Черкаської області та товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія», про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_3 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Зеленьківська сільська рада Тальнівського району Черкаської області, у якій просить визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру Черкаській області, викладене в листі № 5332/06 від 29.06.2016 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

26.12.2016 до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не стороні відповідача залучено - товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія».

Позов мотивований тим, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність за відсутності правових підстав.

Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули надіславши клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У письмових запереченнях на позов, представник відповідача зазначила, що із наданих документів вбачається, що спірна земельна ділянка, яку має намір отримати позивач знаходиться в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія». Листом від 15.04.2016 позивач звернулась до товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» з питанням щодо погодженням для надання їй у власність земельної ділянки площею 2,00 га в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Проте, листом від 10.05.2016 за № 23 товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» повідомило позивача про неможливість вирішення зазначеного питання, оскільки це не входить до компетенції останнього. Крім того, листом від 29.06.2016 за № 5332/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, повідомило позивача, що з поданих документів неможливо встановити бажане місце розташування земельної ділянки, а також відсутня належним чином завірена згода землекористувача на вилучення земельної ділянки площею 2,00 га. Отже поданий позивачем пакет документів не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не містить графічних матеріалів бажаного розташування земельної ділянки, а також не містить згоди землекористувача земельної ділянки на вилучення для передачі у власність позивачу.

Зеленьківська сільська рада Тальнівського району Черкаської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання свого представника також не направила, надала на адресу суду заяву, якою просила здійснювати розгляд справи за відсутності її представника.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» в судовому засіданні зазначив, що земельна ділянка, яку має намір отримати у власність позивач перебуває у законному користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» на підставі договору оренди землі від 05.11.2003 та додаткової угоди від 24.09.2015 до 2038 року. Крім того, представник третьої особи, зазначив, що ними не надавалося погодження для вилучення земельної ділянки для передачі у користування позивача.Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача та представника третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне

30.05.2016 позивач звернулась із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Листом від 29.06.2016 № 5332/6-16 відповідач повідомив позивача про неможливість позитивного вирішення вищевказаної заяви з огляду на те, що у позивача відсутня належним чином завірена згода землекористувача - товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» на вилучення земельної ділянки, площею 2,0000 га з її користування для надання позивачу. Крім того, вказаним листом зазначено, що неможливо встановити місце розташування земельної ділянки, яку має намір отримати позивач.

Надаючи оцінку встановленим обставинам суд врахував, що земельні відносини в Україні відповідно до ст.3 Земельного кодексу України від 24.10.2001 № 2768-ІІІ (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень на підставі ч. 2 ст. 116 ЗК України.

Суд врахував ч. 4 ст. 122 ЗК України, якою передбачено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до підп. 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року № 14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою ст. 123 ЗК України встановлено строк розгляду відповідного клопотання для органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в один місяць та передбачає лише одне з двох можливих видів рішення: надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови в його наданні.

З аналізу наведених норм права вбачається, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є вичерпний, як і вичерпний перелік видів рішень за наслідками розгляду клопотань. Форми рішення щодо відмови у задоволенні таких клопотань діючим законодавством не встановлено.

Із оскаржуваного рішення відповідача від 29.06.2016 № 5332/6-16 встановлено, що ним фактично відмовлено позивачу в задоволенні його заяви з огляду на те, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області перебуває у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» відповідно договору оренди земельної ділянки від 05.11.2003 укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» та Тальнівською районною державною адміністрацією та відповідно додаткової угоди від 24.09.2015 про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 05.11.2003, строк дії якого закінчується 30.11.2038.

Право оренди земельної ділянки за додатковою угодою від 24.09.2015 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним номером 46798962.

Вказані обставини також підтверджуються матеріалами реєстраційної справи земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1

Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, на яку позивач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою для отримання у власність перебуває в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія».

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_3 не отримано згоду землекористувача - товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» на вилучення земельної ділянки розміром 2,0000 га із його користування для надання у власність позивачеві відповідно до вимог передбачених ст. 123 Земельного кодексу України.

Більше того, товариством з обмеженою відповідальністю «Об'єднана сільськогосподарська компанія» до матеріалів справи наданий лист від 25.01.2017 № 5, в якому зазначено, що останнє не надає ОСОБА_3 згоди на вилучення земельної ділянки площею 2,0000 га із масиву земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 130,0199 га за кадастровим номером НОМЕР_1 яка розташована в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області та перебуває в користуванні товариства.

Отже, з наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачем під час наміру отримати у власність земельну ділянку розміром 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, подано відповідачу пакет документів, який не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка викладена у листі від 29.06.2016 № 5332/6-16 - не є протиправною, оскільки надана з підстави, яка передбачена земельним законодавством України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому в силу ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіряючи правомірність поведінки відповідача у спірних відносинах, з огляду на ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, де визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд дійшов висновку що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 86, 94,159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 08.02.2017.