Справа № 826/360/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2017 року № 826/360/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Качура І.А. Данилишина В.М. розглянувши у порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Україна"
до Державного агенства України з питань кіно

провизнання протиправним та скасування рішення № 129 від 02.07.2015
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ТОВ «Телерадіокомпанія Україна» звернулось до суду з позовом до Державного агентства України з питань кіно про визнання протиправним та скасування рішення від 02.07.2015 №129 «Про скасування державної реєстрації фільмів».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним у квітні 2015 року було отримано прокатне посвідчення на фільм (телевізійний серіал) «ІНФОРМАЦІЯ_1 (реж ОСОБА_1, ОСОБА_2). Проте, оскаржуваним рішенням анульовано прокатне посвідчення та скасовано державну реєстрацію на вказаний телесеріал. Позивач вказує, що відповідач не наділений повноваженням виносити рішення про анулювання або скасування державної реєстрації прокатного посвідчення, висновок відповідача, що серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ідентичним серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» є безпідставним, отже оскаржуване рішення прийнято з перевищенням повноважень, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до ст. 15 Закону України «Про кінематографію», оскільки телевізійний серіал підпадає під заборону визначену ст. 15-1 Закону України «Про кінематографію», а телесеріал «ІНФОРМАЦІЯ_1» визнаний ідентичним телесеріалу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

В судовому засідання зі згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2015 Державним агентством України з питань кіно видано прокатне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів на серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до протоколу засідання Експертної комісії з питань публічного демонстрування і розповсюдження кіно- і відеофільмів від 02.07.2015 №105 стосовно проведення мистецтвознавчої експертизи телесеріалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» вказаний серіал визнаний ідентичним телесеріалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з відмінностями, що не роблять його самостійним (оригінальним) аудіовізуальним твором.

Наказом Державного агентства України з питань кіно від 02.07.2015 №129 анульовано прокатне посвідчення №11.3811.15Т від 15.06.2015 видане ТОВ «ТРК «Україна» та скасовано державну реєстрацію на телевізійний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зі змісту оскарженого наказу вбачається, що такий наказ прийнято відповідно до ст. 15, 15-1 Закону України «Про кінематографію», пунктів 6, 10 Положення №1315, враховуючи проведення Експертною комісією з питань розповсюдження і демонстрування фільмів мистецтвознавчої експертизи, результати якої оформлено протоколом від 02.07.2015 №105.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 року № 1315 з метою регулювання розповсюдження і демонстрування на території України всіх видів вітчизняних та іноземних фільмів затверджено Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів (далі по тексту - Положення № 1315).

Відповідно до пункту 9 зазначеного Положення до складу експертної комісії входять незалежні експерти - кінознавці, кінокритики, мистецтвознавці, психологи, а також представники заінтересованих міністерств та інших центральних органів виконавчої влади (за згодою). Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а у разі потреби - акти мистецтвознавської експертизи. Положення про експертну комісію та її склад затверджується Держкіно. Очолює експертну комісію голова Держкіно.

Плата експертній комісії за проведення експертизи, встановлення індексу фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надання висновку або акта мистецтвознавської експертизи здійснюється у розмірі чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за один фільм з коштів спеціального рахунка фінансової підтримки національної кінематографії.

Одночасно, статтею 15 Закону України "Про кінематографію" від 13 січня 1998 року № 9/98-ВР (далі по тексту - Закон № 9/98-ВР) встановлено, що право на розповсюдження і демонстрування національних та іноземних фільмів на всіх видах носіїв зображення надається суб'єктам кінематографії центральним органом виконавчої влади у галузі кінематографії. Документом, який засвідчує це право та визначає умови розповсюдження і демонстрування, є державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів. Фільми, на які видані державні посвідчення на право розповсюдження і демонстрування, вносяться до державного реєстру фільмів. Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів видається на платній основі суб'єкту кінематографії протягом десяти робочих днів з дня подання заяви та інших документів і матеріалів, визначених Кабінетом Міністрів України. Термін розгляду заяви про видачу державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів може бути продовжений на двадцять п'ять робочих днів у разі виникнення розбіжностей щодо індексу фільму та перегляду фільму експертною комісією з питань розповсюдження і демонстрування фільмів.

Виходячи з наведеного та аналізу вищезазначених норм права, в сукупності колегія суддів дійшла висновку, що документом, який засвідчує право на розповсюдження і демонстрування національних та іноземних фільмів на всіх видах носіїв зображення і визначає умови розповсюдження і демонстрування, є державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, що надається суб'єктам кінематографії центральним органом виконавчої влади у галузі кінематографії, яким в даному випадку є Державне агентство України з питань кіно.

Як зазначено вище 15.06.2015 Державним агентством України з питань кіно видано прокатне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів на серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1» №11.3811.15Т з терміном дії прав до 29.04.2085.

Відповідно до пункту 12. Положення № 1315 Держкіно скасовує державну реєстрацію фільму та визнає недійсним видане прокатне посвідчення у разі виявлення недостовірної інформації, що міститься у документах, зазначених у пункті 6 цього Положення.

У разі дострокового припинення дії угод (контрактів, договорів), укладених з власником майнових авторських прав, особа, яка отримала прокатне посвідчення, зобов'язана повідомити про це Держкіно протягом 10 днів. Цей факт є підставою для скасування державної реєстрації фільму.

Скасування державної реєстрації фільму та визнання недійсним прокатного посвідчення оформлюються наказом Держкіно. Наказ надсилається власнику відповідних прав на фільм, якому було видано прокатне посвідчення, місцевим органам управління кінематографії, Національній раді з питань телебачення і радіомовлення (якщо на фільм є телевізійні права), іншим заінтересованим державним органам, судам на їх запити, а також у разі потреби засобам масової інформації.

Інформацію про державну реєстрацію фільмів, видані прокатні посвідчення, укладені угоди (контракти, договори) Держкіно надає державним органам, які згідно із законодавством України мають право здійснювати контроль за розповсюдженням і демонструванням фільмів, на їх запит.

Пунктом 6 Положення №1315 визначено, що для одержання прокатного посвідчення власник відповідних прав на фільм подає до Держкіно:

а) заяву про видачу прокатного посвідчення, в якій зазначаються назва фільму мовою оригіналу та українською мовою, країна і студія-виробник, рік випуску;

б) нотаріально засвідчені копії (ксерокопії) угод (контрактів, договорів), інших документів, які підтверджують право даної особи на розповсюдження і демонстрування фільму, починаючи від першого власника майнових авторських прав. До копій документів, складених іноземною мовою, додаються засвідчені копії цих документів у перекладі на українську мову;

в) коротку анотацію фільму, довідку про основний творчий склад знімальної групи та про метраж і тривалість фільму, засвідчені підписом власника відповідних прав на фільм;

г) фільмокопію на кіноплівці - для власників кінотеатральних прав, на інших носіях - для власників телевізійних прав, прав домашнього відео, яка відповідає технічним вимогам для перегляду, дубльована (озвучена, субтитрована) українською мовою на території України суб'єктом господарювання, який виробляє товари, виконує роботи та надає послуги на території України.

Отже, підставою для скасування державної реєстрації фільму та визнання недійсним виданого прокатного посвідчення є: виявлення недостовірної інформації, що міститься у документах, які були подані для одержання прокатного посвідчення до Держкино, перелік, яких наведений у п. 6 зазначеного Положення 1315. Інших підстав для скасування державної реєстрації фільму та визнання недійсним виданого прокатного посвідчення Положенням 1315 не передбачено.

Проте, відповідно до ч. 3,4 ст. 15 Закону України «Про кінематографію» Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері кінематографії, відмовляє у видачі державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів за наявності принаймні однієї з таких підстав, зокрема: наявності обставин, передбачених частинами першою, другою та третьою статті 15-1 цього Закону.

Державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів може бути анульоване та скасована державна реєстрація фільму у разі, зокрема: виявлення обставин, передбачених частиною третьою цієї статті, після видачі державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільму, у тому числі внесення одного з учасників фільму до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, оприлюдненому в установленому порядку.

Статтею 15-1 Закону України «Про кінематографію» визначено, що в Україні забороняється розповсюдження і демонстрування фільмів, що містять популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їхніх окремих дій, що створюють позитивний образ працівників держави-агресора, працівників радянських органів державної безпеки, виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України, а також забороняється трансляція (демонстрування шляхом показу каналами мовлення) фільмів, вироблених фізичними та юридичними особами держави-агресора.

Передбачена частиною першою цієї статті заборона розповсюдження і демонстрування фільмів, що містять популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їхніх окремих дій поширюється на розповсюдження та демонстрування будь-яких фільмів незалежно від країни походження, виробництва після 1 серпня 1991 року. Заборона трансляції фільмів, вироблених фізичними та юридичними особами держави-агресора, які не містять популяризації або пропаганди, передбачених попереднім реченням органів та дій, поширюється на фільми, вироблені після 1 січня 2014 року.

Фільм вважається таким, що містить популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їхніх окремих дій, що створює позитивний образ працівників держави-агресора, працівників радянських органів державної безпеки, виправдовує чи визнає правомірною окупацію території України, якщо в ньому наявна принаймні одна з таких ознак:

- серед позитивних героїв фільму є співробітники (у тому числі колишні або позаштатні) органів держави-агресора, радянських органів безпеки;

- сюжет фільму безпосередньо або опосередковано пов'язаний з діяльністю органів держави-агресора, радянських органів безпеки, і ця діяльність представлена у фільмі як позитивна;

- у сюжеті фільму безпосередньо або опосередковано заперечується або ставиться під сумнів територіальна цілісність України, виправдовується або подається в позитивному світлі окупація території України, акти агресії з боку інших держав, розв'язування війни, пропагується винятковість, зверхність або неповноцінність осіб за ознаками їх релігійних переконань, належності до певної нації або раси, статі, майнового стану, соціального походження.

З системного аналізу викладеного вбачається, що державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів може бути анульоване та скасована державна реєстрація фільму також у разі наявності обставин, передбачених частинами першою, другою та третьою статті 15-1 Закону України «Про кінематографію».

Отже, хоча й наявність обставин, передбачених частинами першою, другою та третьою статті 15-1 Закону України «Про кінематографію» не є підставою для анулювання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів та скасування державної реєстрації фільму відповідно до Положенням 1315, проте зазначені обставини є підставою для анулювання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів та скасовування державної реєстрації фільму відповідно до ст. 15 названого Закону. А відтак доводи позивача, що відповідач не наділений повноваженнями щодо анулювання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів та скасовування державної реєстрації фільму є необґрунтованими.

Відповідно до протоколу №105 від 02.07.2015 Експертної комісії, остання прийшла до висновку, що телесеріал «ІНФОРМАЦІЯ_1» реж ОСОБА_1, ОСОБА_2 не є оригінальним аудіовізуальним твором, є ідентичним серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з відмінностями, що не роблять його самостійним аудіовізуальним твором.

Також, судом встановлено, що наказом Державного агентства України з питань кіно від 26.06.2015 №126 скасовано державну реєстрацію та визнано недійним видане прокатне посвідчення на телевізійний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2», оскільки останній підпадає під заборону, що передбачена ст. 15-1 Закону України «Про кінематографію».

Наказом Міністерства культури і туризму України від 13 червня 2005 року № 390 затверджено Положення про Експертну комісію з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Міністерстві культури і туризму України (далі по тексту Положення - 390), відповідно до змісту якого Експертна комісія з питань розповсюдження і демонстрування фільмів при Міністерстві культури і туризму України (далі - Експертна комісія) створена і діє на підставі Положення про державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 року N 1315 (із змінами).

Розділом 2 Положення № 390 встановлені повноваження Експертної комісії, порядок визначення умов розповсюдження і демонстрування фільмів, зокрема зазначено, що Експертна комісія скликається у разі виникнення розбіжностей щодо визначення індексу фільму, при поданні заявником документів для одержання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, за згодою власника відповідних прав на фільм.

Здійснюючи свої повноваження, Експертна комісія має право встановлювати індекс фільму, який визначає глядацьку аудиторію, надавати висновки, а в разі потреби - акти мистецтвознавської експертизи (пункт 2.2 Положення № 390).

Відповідно до пункту 2.3 Положення № 390 проводячи експертизу фільмів, Експертна комісія робить висновок, у якому встановлюється:

- чи завдають досліджувані фільми шкоди моральному і фізичному вихованню, культурному розвитку громадян;

- чи є фільми творами порнографічного характеру;

- чи пропагують фільми війну, насильство, жорстокість;

- чи містять фільми заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, порушення суверенітету держави, підриву її безпеки, чи спрямовані фільми на ліквідацію незалежності України;

- чи містять фільми заклики до зміни меж території або державного кордону України, до порушення порядку, установленого Конституцією України;

- чи спрямовані фільми на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі, пропаганду фашизму або неофашизму, посягання на права і свободи людини, здоров'я населення.

У висновку може також визначатись індекс фільму, що визначає глядацьку аудиторію та відповідно до неї умови розповсюдження і демонстрування фільму.

На підставі висновку Експертної комісії Міністерство культури і туризму України відмовляє у державній реєстрації фільмів та видачі державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів або встановлює один з індексів, що визначає глядацьку аудиторію та відповідно до неї умови розповсюдження і демонстрування фільму.

З системного аналізу викладеного вбачається, що Експертна комісія не наділена повноваженнями на проведення експертизи для анулювання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів та скасовування державної реєстрації фільму.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що він був членом Експертної комісії Держкіно з 2011 по 2016 рік. Свідок пояснив, що він був членом Експерної комісії на засіданні якої розглядось питання щодо видачі позивачу прокатного посвідчення серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» та Експертною комісією прийнято рішення про видачу прокатного посвідчення серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1». Крім того, свідок пояснив, що членів Експертної комісії повідомили, що засідання яке відбудеться 02.07.2015, буде присвячено серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», причини проведення засідання не повідомили. На засіданні 02.07.2015 членам Експертної комісії запропоновано скласти акт мистецтвознавчої експертизи стосовно порівняння серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» та серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Свідок зазначив, що зазвичай предметом мистецтвознавчої експертизи є питання щодо мистецьких якостей аудіо та відео твору, жанру, естетичної цінності. Стилістика питань та зміст питань, які були поставлені на вирішення Експертній комісії 02.07.2015 не відповідали завданням мистецтвознавчої експертизи, оскільки питання були не коректною сформульовані, а саме: чи є серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1» оригінальним твором без зазначення контексту, що є оригінальним твором. Оскільки якщо розглядати поставлене питання з точки зору мистецтвознавчої експертизи, твір можна розглядати як мистецьку цінність, проте є різні поняття твору: похідний твір, адаптований твір, твір, коли йдеться про захист авторських прав, є адаптація і навіть скорочення творів. Свідок зазначив, що на його думку питання були поставлені некоректно, розгляд поставлених запитань 02.07.2015 в тій редакції як вони були поставлені членам Експертної комісії, не відповідають компетенції експертної комісії відповідно до Положення про Експертну комісію з питань розповсюдження і демонстрування фільмів та не відповідають змісту мистецтвознавчої експертизи. Свідок зазначив, що він задавав запитання щодо мети проведення експертизи 02.07.2015 та отримав відповідь, що експертиза потрібна для анулювання прокатного посвідчення.

Крім того, свідок пояснив, що члени Експертної комісії переглядали серію «ІНФОРМАЦІЯ_4» серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1» та серію «ІНФОРМАЦІЯ_3» серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2», інші серії серіалів не переглядались членами Експертної комісії. Джерело походження відеозапису, що переглядався не було надано правовласником, оскільки представник ТРК «Україна» запитував звідки взяли носій з серіалом. Документів, що серія надана саме ТРК «Україна» членам Експертної комісії надано не було.

Також, свідок вказав, що Експертна комісія Держкіно є дорадчим органом та не є його основним місцем роботи, він, свідок, є кандидат з мистецтвознавства Інституту мистецтвознавства при НАН України.

Крім того, свідок зазначив, що в даному випадку на його думку похідний твір є специфічним видом твору, який має специфічні ознаки, він походить від першоджерела і на сам перед постає питання захисту авторських прав, оскільки твір пов'язаний з першоджерелом; з іншого боку в творі автономно існують герої, твір адаптований для застосування в конкретних умовах для розповсюдження на території України.

Свідок пояснив, що членам Експертної комісії 02.07.2015 було відомо, що серіал «ІНФОРМАЦІЯ_1» є переробкою та адаптацією серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2».

В матеріалах справи наявний висновок науково-правової експертизи щодо визначення похідного твору та критеріїв його охороноздатності, визначення наявності похідного характеру кінематографічного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» від кінематографічного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» та виду похідного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» складений 15.05.2016 Науково-дослідним інститутом інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, яким встановлено, що твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (серії «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7») відповідає критеріям охороздатності похідних творів і є похідним твором стосовно твору «ІНФОРМАЦІЯ_2». Оригінальність твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» виявляється в його відмінностях, які внесені в композицію та форму вираження твору «ІНФОРМАЦІЯ_2». Нові елементи композиції та форми вираження твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» пов'язують сюжет твору з територією України, змінюють загальне сприйняття зазначених серій твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» у порівнянні з відповідними серіями твору «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вид похідного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» - це адаптація, пристосування твору для іншої глядацької аудиторії.

Судом досліджено серію «ІНФОРМАЦІЯ_4» серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка надана позивачем на мітиться на СД-диску в матеріалах справи.

За результатом аналізу протоколу від 02.07.2015 №102, перегляду відеоматеріалу, пояснень свідка, висновку науково-правової експертизи щодо визначення похідного твору та критеріїв його охороноздатності, визначення наявності похідного характеру кінематографічного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» від кінематографічного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» та виду похідного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» складений 15.05.2016 Науково-дослідним інститутом інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, суд дійшов висновку, щодо необґрунтованості доводів відповідача, що телесеріал «ІНФОРМАЦІЯ_1» реж ОСОБА_1, ОСОБА_2 не є оригінальним аудіовізуальним твором, є ідентичним серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з відмінностями, що не роблять його самостійним аудіовізуальним твором та, як наслідок, наявності підстав визначених ст. 15, 15-1 Закону України «Про кінематографію» для анулювання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів та скасування державної реєстрації серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та представником відповідача докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем в даному випадку не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити позов.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного агентства України з питань кіно від 02.07.2015 №129 «Про скасування державної реєстрації фільмів».

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин