Справа № 2а-0870/7645/11
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 року (14 год. 35 хв.) Справа № 2а-0870/7645/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання Бобер І.В.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність №13/07-Дов від 25.09.2009,

відповідача ОСОБА_2, довіреність №4054/10/10-121 від 04.08.2011,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер»

до: Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя

про: скасування податкового повідомлення рішення.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2011 у адміністративній справі № 2а-0870/6272/11 за позовом Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» (далі позивач) до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя (далі відповідач) про скасування податкових повідомлень - рішень №№ /0/23, /0 та /0 від 14.02.2011, було розєднано у три самостійні провадження позовні вимоги.

У звязку з прийняттям зазначеного судового рішення, на підставі ст. 116 КАС України, позовна вимога про скасування податкового повідомлення рішення №/0/23 від 14.02.2011 була виділена в окреме провадження, якому присвоєний №2а-0870/7645/11.

У порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України, 20.09.2011 справа №2а-0870/7645/11 була розподілена судді Запорізького окружного адміністративного суду Киселю Р.В.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі акту виїзної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 30.09.2010 року (далі ОСОБА_2 перевірки) відповідачем було прийняте оскаржуване податкове повідомлення рішення № /0/23 від 14.02.2011. Позивач вважає вищевказане податкове повідомлення рішення про нарахування позивачу податкового зобовязання в розмірі 87095,00 грн., з яких 70360,00 за основним платежем та 17590,00 грн. штрафні санкції, необґрунтованим та незаконним. Зазначене позивач обґрунтовує тим, що відповідач дійшов висновку про порушення податкового законодавства, помилково вважаючи наявні у позивача основні засоби, що були оприбутковані після проведення інвентаризації КРУ в Запорізькій області, доходом, який виник у результаті безоплатно отриманого майна, тоді як позивач зазначає, що виявлені за результатами інвентаризації основні фонди постійно перебували в експлуатації, але за даними бухгалтерського обліку не враховувалися у звязку з їх 100-процентним зношуванням, у результаті якого дані основні фонди не мали ціни. Відтак, позивач просить задовольнити його вимоги.

Ухвалою судді від 21.09.2011 року було відкрито провадження в адміністративній справі, судове засідання призначене на 11.10.2011.

У судове засідання 11.10.2011 представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не прибули. Заяв чи клопотань про розгляд справи за відсутності представників сторін до суду не надійшло.

У звязку з неприбуттям у судове засідання представників сторін, судове засідання було відкладене на 18.10.2011.

Ухвалою від 18.10.2011 за клопотанням представника відповідача провадження у справі було зупинене до 02.11.2011.

Ухвалою від 02.11.2011 провадження у справі було поновлене, судове засідання призначене на 02.11.2011.

У судове засідання 02.11.2011 представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не прибули.

Ухвалою від 02.11.2011 за клопотанням відповідача провадження у справі було зупинено до 07.11.2011.

Ухвалою від 07.11.2011 провадження у справі було поновлене, судове засідання призначене на 07.11.2011.

Ухвалою від 07.11.2011 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до 16.11.2011.

Ухвалою від 16.11.2011 провадження у справі було поновлено.

У судовому засіданні 16.11.2011 судом оголошено перерву до 17.11.2011.

У судовому засіданні 17.11.2011 судом оголошено перерву до 18.11.2011.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у запереченнях, зазначивши, що висновки акту перевірки позивача, на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення є обґрунтованими, оскаржуване рішення відповідача правомірне. Відтак, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 18.11.2011 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлень від 15.11.2011 № 326, № 326/1, № 326/2 виданих відповідачем, його працівниками була проведена планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 30.09.2010. За наслідками перевірки відповідачем було складено ОСОБА_2 перевірки.

Згідно із висновками ОСОБА_2 перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. 4.1.6. п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.6.1 п. 5.6, п.п. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5, п. 6.1 ст. 6, п.п. 7.3.3 п.п. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7, п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства».

14.02.2011 на підставі ОСОБА_2 перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № /0/23, яким позивачу нараховане податкове зобовязання у сумі 87095,00 грн., з яких 70360,00 грн. за основним платежем та 17590,00 грн. штрафні санкції.

Податкове повідомлення - рішення №/0/23 від 14.02.2011 оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України.

Скарги позивача були залишені без задоволення, спірне податкове повідомлення - рішення в процесі адміністративного оскарження не змінювалось.

Не погодившись з винесеним рішенням позивач оскаржив податкове повідомлення - рішення до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи висновки ОСОБА_2 перевірки, суд виходить з наступного.

Під час проведеної перевірки відповідачем було встановлено, що за результатами інвентаризації основних засобів позивача, проведеної 01.12.2009, КРУ в Запорізькій області було виявлено невраховані основні засоби підприємства, вартість яких, згідно акту технічного стану обладнання цеху №1 становить 1603917,00 грн. Вказані основні засоби були оприбутковані позивачем у 3 кварталі 2010 року та, на думку відповідача, є доходом отриманим позивачем у вигляді доходу від безоплатно отриманого майна. Актом перевірки встановлено, що зазначений дохід позивач не включив до скоригованого валового доходу, чим порушив п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 та п. 1.23 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства».

Разом з тим, позивач зазначає, що висновки ОСОБА_2 перевірки щодо порушення ним податкового законодавства, внаслідок якого позивачу нараховане податкове зобовязання в розмірі 87095,00 грн., з яких 70360,00 за основним платежем та 17590,00 грн. штрафні санкції, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Оскільки, виявлені за результатами ревізії основні фонди, що були оприбутковані позивачем у 3 кварталі 2010 року, вже перебували у його власності та постійно експлуатувалися при виробництві продукції, а отже, були наявні на підприємстві до їх оцінки, то вони не можуть відображатися як дохід в бухгалтерському обліку та як валовий дохід в податковому обліку.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу того, чи являються основні фонди, виявлені під час інвентаризації, доходом від безоплатного отримання майна.

Згідно п. 4 П(С)БУ № 3 «дохід це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобовязань, які призводять до зростання власного капіталу (крім зростання капіталу за рахунок внесків платників) за звітний період».

Пунктом 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що валовий дохід - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п. 1.23 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» безоплатно надані товари (роботи, послуги) це товари, що надаються платнику податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод.

Оскільки основні фонди, які були виявлені під час проведення ревізії не передавалися та не надходили позивачу, а постійно перебували у його власності, то суд дійшов висновку, що зазначені основні фонди, не можуть бути визначеними як дохід від безоплатно отриманого майна у розумінні Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Частиною 1 статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Через наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя про скасування податкового повідомлення рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення рішення №/0/23 від 14.02.2011, прийняте Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя, про збільшення Запорізькому державному підприємству «Кремнійполімер» грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств на суму 85950,00 гривень, з яких: 70360,00 гривень за основним платежем, 17590 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Р.В. Кисіль

Суддя Р.В. Кисіль

Постанова виготовлена у повному обсязі 23.11.2011.