Справа № 2а-7173/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-7173/11/2670

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 серпня 2011 року № 2а-7173/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва

до

Державного підприємства "Київторф"

про

стягнення заборгованості у розмірі 26 575,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, фінансових санкцій та пені в розмірі 26 575, 76 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на ті обставини, що Державного підприємства «Київторф»існує заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, фінансових санкцій та пені в розмірі 26 575, 76 грн. Відповідач порушив вимоги Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181, Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1

Представник відповідача заперечень на позов не надав. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані стороною документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду про наступне.

Матеріалами справи встановлено, що Державне підприємство «Київторф»зареєстровано як платник внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, згідно реєстраційної картки №01-2708.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058 встановлено перелік осіб, що є платниками страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування (страхувальниками). Зокрема, платниками є роботодавці, підприємства, установи, організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи, включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, що обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або договорами цивільно-правового характеру.

Стаття 19 зазначеного Закону вказує, що роботодавцями обов'язково нараховуються страхові внески до солідарної системи на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до ЗУ "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно зі ст. 20 Закону № 1058 та ст. 5 Інструкції № 21-1, обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, що визначаються у розділі 4 Інструкції та у ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. У разі наявності у платника страхових внесків одночасно із зобов'язаннями із сплати страхових внесків зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами, зобов'язання зі сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо виплати заробітної плати (доходу).

Статтею 20 також встановлено, що обчислення територіальними органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться, виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, є календарний місяць.

Статтею 106 Закону № 1058 передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону (на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески), вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно розрахунків суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (звітів) за жовтень - грудень 2010 p., поданих платником, заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків за вказаний період складає 21 517,16 грн.

Крім того, рішенням № 2032 від 27.12.2010 р. до відповідача застосовані фінансові санкції за несвоєчасне перерахування страхових внесків - на суму 760,70 грн., та нараховано пені на суму 4297,90 грн., а всього - на загальну суму 5 058,60 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача, що підлягає стягненню за цією позовною заявою, складає: 21 517,16 + 5 058,60 = 26 575,76 грн.

В порушення вимог чинного законодавства відповідачем не було сплачено заборгованість в сумі 26 575,76 грн., як і на час розгляду справи.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обгрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які він посилається.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі та примусового стягнення заборгованості в розмірі 26 575,76 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

3. Постанова може бути оскаржена в порядку ст.ст. 185- 187 КАС України.

Суддя І.А. Качур