Справа № 522/21274/16-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/685/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 4-ї роти 4-го батальйону УПП в м. Одеси ДПП лейтенанта поліції Гусєвої О.О., Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.11.2016 року звернувся до суду з позовом до інспектора 4-ї роти 4-го батальйону УПП в м. Одеси ДПП лейтенанта поліції Гусєвої О.О., Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, за яким просив скасувати постанову інспектора 4-ї роти 4-го батальйону УПП в м. Одеси ДПП лейтенанта поліції Гусєвої О.О. серії АР №148355 від 24.10.2016 року про притягнення його, ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що інспектор поліції Гусєва О.О. зупинила його 24.10.2016 року о 08 год. 20 хв. за адресою м. Одеса, вул.. Південна дорога, 2, та звинуватила його в тому, що він нібито здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів. За цим фактом за тією ж адресою відповідач винесла постанову серії АР №148355 від 24.10.2016 року про притягнення його, ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Проте з вказаною постановою позивач не згоден та вважає, що остання винесена з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, зазначив, що в порушення ст. ст. 258, 276, 278, 279, 283 КУпАП відповідач розглянув справу не за місцем вчинення правопорушення, а на місці його вчинення, що не є тотожними поняттями, виходячи з висновків, зроблених Конституційним судом України в своєму рішенні від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, а також не надав можливості позивачеві скористуватися в повній мірі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи, надіслала постанову складену на іншу особу та не надала інших доказів у підтвердження порушення ним ПДР України.

За вказаних обставин звернувся до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити. При цьому, у судовому засіданні при перегляді відеозапису, наданому представником Департаменту патрульної поліції, не заперечував, що здійснював проїзд по смузі для маршрутних транспортних засобів, та бачив дорожній знак по вул.. Південна дорога, 29, у м. Одеса. Пояснив, що вимушений був це зробити, оскільки не вспів здійснити маневр та перестроїтись на іншу полосу, його ніхто не пропускав, і дані обставини він повідомляв інспектору. В оскаржуваній постанові вказано не його прізвище (тобто з помилкою в букві) та відповідач не врахувала його пояснення, винесла на місці зупинки автомобіля оскаржувану постанову. Він відмовився її отримувати, тому відповідачі направили її поштою.

Представник Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 16.01.2017 року) у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала та заперечувала проти їх задоволення, просила відмовити. Підтримала пояснення, надані у письмових запереченнях від 24.01.2017 року (а.с.18-22), додатково зазначила, що позивач сам не заперечує той факт, що здійснив виїзд та проїзд по смузі для маршрутних транспортних засобів, де був відповідний дорожній знак по вул.. Південна дорога, 29, у м. Одеса, чим порушив ПДР України. Зазначене підтверджується також відповідним відеозаписом з нагрудної камери інспектора. За вказане правопорушення положеннями ч.3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, та за яке інспектором винесено відповідну постанову. Вказала, що 14.07.2015 року до КУпАП були внесені відповідні зміни, зокрема до ст.. 258 Кодексу, та на теперішній час посадові особи поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення саме на місці вчинення правопорушення. Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 вважає недоцільними, оскільки останні висновки суду мають застосовуватись з урахуванням відповідних змін, внесених до законодавства після вказаного рішення суду. Також просила не приймати до уваги посилання позивача на ч.2 ст. 33 КУпАП, оскільки останні є безпідставними, вимоги даної статті не застосуються у випадках накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Стверджувала, що позивач не навів доказів, чому він порушив правила дорожнього руху, не було підстав відкладати розгляд справи. Вважає, що позивачем не викладено обставин та не підтверджено доказами з приводу того, в чому саме полягає позбавлення його можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП, у повному обсязі. Стосовно невірно вказаного прізвища позивача пояснила, що постанова виписувалась згідно посвідчення водія, яке було на російській мові, тому було допущено помилку.

Відповідач - інспектор 4-ї роти 4-го батальйону УПП в м. Одеси ДПП лейтенант поліції Гусєва О.О. у судове засідання не з'явилась, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд за згодою осіб, які брали участь у справі, з урахуванням ст.. 128 КАС України, ухвали слухати справу за відсутності відповідача інспектора поліції Гусєвої О.О..

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вставлено судом, підтверджено матеріалами, 24.10.2016 року інспектором 4-ї роти 4-го батальйону УПП в м. Одеси ДПП лейтенантом поліції Гусєвою О.О., (відповідач-1) винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 148355 стосовно позивача ОСОБА_2.

Підставою для її прийняття стали наступні обставини: 24.10.2016 року о 08 год. 10 хв. на вул. Південна дорога, 29, у м. Одеса водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Hyundai Santafe, державний номер НОМЕР_1, здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги знаку 5.11 та п.17.1 Правил дорожнього руху, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач-1, керуючись ст.ст. 33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. на підставі ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 24.10.2016 року серії АР № 148355 був ознайомлений, проте наручно отримувати копію постанови та підписувати її відмовився, у зв'язку з чим оскаржувана постанова була направлена йому поштою.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує, що приписи вказаного рішення суду повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією, які у свою чергу передбачають можливість винесення постанови саме на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином суд вбачає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Отже, суд вважає посилання позивача, що оскаржувана постанова інспектором УПП у порушення вимог законодавства була винесена на місці вчинення правопорушення, є безпідставними, у зв'язку з чим позов з цих підстав не підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), дорожній знак 5.11 відноситься до категорії інформаційно-вказівних і має зміст «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» і означає, що «Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху».

За приписами п.17.1 Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Отже, у ч.3 ст.122 КУпАП відповідальність у вигляді штрафу передбачена за рух по смузі для маршрутних транспортних засобів.

З наданого відповідачем в обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови відеозапису № з нагрудної камери DSJX3О0127_ВН0127, оглянутого у судовому засіданні, вбачається, що позивач був зупинений у м. Одесі по вул.. Південна дорога, 29, за порушення п.17.1 Правил дорожнього руху, та згодом йому були роз'яснені всі передбачені законом права і відносно нього винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Із вказаного відеозапису суд вбачає, що позивачем дійсно було порушено правила дорожнього руху та здійснено проїзд по смузі для маршрутних транспортних засобів по вул.. Південна дорога, 29, у м. Одеса.

Дані обставини належними доказами з боку позивача не спростовані, окрім, позивач у судовому засіданні підтвердив, що дійсно здійснив проїзд по смузі для маршрутних транспортних засобів. Отже, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченому ч.3 ст. 122 КУпАП, у судовому засіданні не спростована.

З приводу невірного зазначення прізвища позивача та посилань позивача на те, що постанова була складена на іншу особу, суд не приймає дані посилання до уваги, оскільки з оскаржуваної постанови вбачає, що прізвище, ім'я та по батькові позивача були записані на російській мові та у відповідності до посвідчення водія НОМЕР_2, пред'явленому позивачем інспектору поліції 24.10.2016 року, копія якого також долучена до матеріалів справи.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися його правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст.245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 24.10.2016 року. Крім того, позивачем не обґрунтовано посилання, яким чином відповідач позбавив його можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП.

Твердження позивача на те, що відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не були виконані вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП, також не приймаються судом до уваги, оскільки позивача притягнуто до відповідальності у межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 122 КУпАП. Крім того, суд враховує, що вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) не застосовуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №148355 від 24.10.2016 року року лейтенант поліції Гусєва О.О. діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, та правомірно притягнула правопорушника ОСОБА_2 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн..

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 122, 213, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 279, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст 2, 10, 11, 12, 66, 69, 71,86,159-163, 167, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Домусчі Л.В.

15.02.2017