Справа № 804/463/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 р. Справа № 804/463/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гончаровій В.Г., розглянувши за участю:
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 29.12.2014 року, № НОМЕР_2 від 29.12.2014 року, -
Обставини справи: Дніпропетровським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати № НОМЕР_1 від 29.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 131962,30 грн. (в т.ч., за основним платежем 105 569,84 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 26 392,4 грн.) та № НОМЕР_2 від 29.12.2015 року, за яким встановлено штрафну санкцію у розмірі 510 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначені рішення податкового органу є протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийнятті на підставі неправомірних та необгрунтованих висновків, викладених у акті від 04.12.2015р. №1252/1702/НОМЕР_3. Крім того позивач зазначив про те, що оскільки пеня нараховується банком за прострочення виконання зобовязань з повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, її списання (прощення) АТ «ОСОБА_4 Аваль» за його самостійним рішенням не є доходом платника податків, одержаним як додаткове благо, в розумінні пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, а тому не може бути обєктом оподаткування згідно з абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України. Також зазначив, що дії платника податків по невключенню до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік суми анульованої банком заборгованості в розмірі 622261,41 грн. по нарахованій пені за користування кредитом відповідають положенням Податкового кодексу України, чинним на момент прощення (анулювання) цієї пені, а тому на підставі вищезазначеного, випливає висновок про безпідставність викладених у акті перевірки висновків про порушення податкового законодавства, оскільки прощена фізичній особі пеня не є його доходом та додатковим благом, оскільки нарахування пені є засобом забезпечення виконання договірних зобовязань, проте сума нарахованої пені не отримується боржником в грошовій формі, а банк вправі як стягувати її, так і не стягувати. Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК, який підлягає оподаткуванню згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
В період з 25.11.2015 року по 27.11.2015 року , на підставі наказу №490 від 13.11.2015р. ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - податковий орган) проведено невиїзну позапланову документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (далі - платник податків), з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.,
За результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 04.12.2015р. №1252/1702/НОМЕР_3, в висновках якого вказано про порушення платником податків пп.. «д» пп..164.2.17 її.164.2 ст. 164, пп..168.4.5 п.168.4 ст.168, абз. «а» п. 176.1 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (далі - ПК України).
На підставі висновків акту від 04.12.2015р. №1252/1702/НОМЕР_3 ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято :
- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.12.2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 131962,30 грн., з них за основним платежем 105 569,84 грн., та за штрафними санкціями 26 392,46 грн.
- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 29.12.2015 року, за яким
встановлено штрафну санкцію у розмірі 510 грн.
Між фізичною особою ОСОБА_3 (позичальник) та АТ «ОСОБА_4 Аваль» (кредитор) було укладено кредитний договір №014/109932/3174/82 від 30.08.2006р.
Згідно з повідомленням АТ «ОСОБА_4 Аваль» від 22.10.2012 року, врученому позивачу, останньому було анульовано (прощено) заборгованість за нарахованою пенею за кредитним договором №014/109932/3174/82 від 30.08.2006р. у сумі 622261,41 грн.
Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь № 1002 від 19 листопада 2015 року АТ «ОСОБА_4 Аваль» на запит відповідача № 145 від 18.11.2015р., зі змісту якої слідує, що ОСОБА_3 , іпн. НОМЕР_3, за кредитним договором № 014/109932/3174/82 від 30 серпня 2006р., було анульовано (прощено) заборгованість за пенею в розмірі 622 261,41грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI(далі - ПК України), в редакції на момент винекниння спірних правовідносин.
Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Згідно з пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).
Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2ст.164 ПК України.
В силу абз.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення боргу) дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, абз.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України викладено у наступній редакції: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.
Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:
а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;
б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;
в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;
г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;
ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;
д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);
е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;
є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;
ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент анулювання (прощення) боргу, та яка виключена Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, що набрав чинності 01.01.2015 року) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.
В свою чергу, в силу пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).
Суд вважає за необхідне зазначити, що відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту, є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України, зокрема, нормами Цивільного кодексу України. При цьому, нарахування пені є лише одним із засобів забезпечення виконання зобов'язання перед банком.
Факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованості позивача на суму 622261,41 грн. включає в себе лише пеню, відповідачем не заперечується та підтверджується листом АТ «ОСОБА_4 Аваль» №1002 від 19.11.2015 року.
Слід вказати, що відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. Тобто, отриманий дохід повинен бути реальним і таким, що можливо використати при реалізації прав, свобод та обов'язків.
Прощена позивачу пеня не є його доходом, відповідно і додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка (в т.ч. пеня) ним не отримується. Стягнення пені, нарахованої боржнику за неналежне виконання ним зобов'язань за кредитним договором, є правом банку, який може і не стягувати такої. Прощена кредитором сума пені не змінює свого призначення як способу забезпечення виконання зобов'язання і не може вважатись додатковим благом для боржника, поза як не впливає на його майновий стан.
Оскільки пеня нараховується банком за прострочення виконання зобов'язань з повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, її списання (прощення) АТ «ОСОБА_4 Аваль» за його самостійним рішенням не є доходом платника податків, одержаним як додаткове благо, у розумінні пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, і як наслідок не є об'єктом оподаткування згідно з абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.
Слід вказати, що в новій редакції абз.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України законодавець уточнив, що оподаткуванню підлягає лише основна сума боргу.
Стосовно податкового повідомлення-рішення від 29.12.2015р. № НОМЕР_2, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 510грн., суд зазначає наступне.
Так застосування відповідачем штрафу до ОСОБА_3 обумовлено порушеннями 2 абз. «а» пп.176.1 ст.176 Податкового кодексу України в частині неналежного ведення обліку доходів у 2014 році, що призвело до включення до декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік перекручених даних.
Таким чином, дії позивача щодо невключення до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік суми анульованої банком заборгованості в розмірі 622261,41 грн. по нарахованій пені за користування кредитом суд оцінює як такі, що відповідають положенням Податкового кодексу України, чинним на момент прощення (анулювання) цієї пені. Натомість, прийняте на основі Акта перевірки податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.12.2014 року та № НОМЕР_2 від 29.12.2014 року не відповідає критеріям, визначеним ч.3 ст.2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення слід скасувати як протиправне.
На підставі ст.94 вищенаведеного Кодексу з урахуванням того, що рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
У судовому засіданні, яке відбулось 25.02.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 02.03.2016 року.
Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 29.12.2014 року.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 29.12.2014 року.
Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1324,74грн. За рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_5