Справа № 148/54/17
Суддя: Карнаух А. П.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/54/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2017 року м.Тульчин Вінницької області

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Карнауха А.П.,

при секретарі - Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі ( далі - УПФУ у Тульчинському районі ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду із позовом до УПФУ у Тульчинському районі про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити призначення пенсії, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

20.08.2016 року рішенням міжвідомчої комісії УПФУ у Тульчинському районі йому відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.ю55 ч.2 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що надали відповідний лист.

Вважає таку відмову неправомірною.

Він є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії. Має посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 2 серії НОМЕР_1 , видане 31.12.1997 року Вінницькою ОДА.

Відповідно до п.1 ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали в 1987 році у зоні відчуження не менше 14 днів пенсії надаються із зниженням пенсійного віку на 8 років при наявності документів про період роботи та перебування на забруднених територіях.

За наказом Тульчинського АТП 10557 від 04.01.1987 року №1 він був відряджений у м.Чорнобиль Київської області терміном на 17 днів з 05.01.1987 року по 20.01.1987 року. Даним наказом було встановлено заробітну плату за період роботи на ЧАЕС в розмірі 163 грн.69 коп. Такий розмір заробітної плати було підтверджено довідкою Тульчинського АТП 10557 від 08.12.1992 року №37 з посиланням на відомість про нарахування заробітної плати №16-32 за січень 1987 року. Всього було відпрацьовано 103 години. Заробітна плата нарахована в трикратному розмірі.

УПФУ також було надано довідку Мінавтотрансу УРСР, якою було підтверджено його роботу по ліквідації аварії на ЧАЕС в зазначений період.

В повній відповідності до вимог законодавства позивач надав всі необхідні документи про призначення пенсії,але в призначенні пенсії йому було відмовлено.

Просить суд визнати дії УПФУ у Тульчинському районі про відмову в призначенні йому пенсії неправомірними. Зобов`язати УПФУ у Тульчинському районі призначити і нарахувати йому державну пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати її щомісяця, починаючи з дня настання права на дану пенсію, стягнувши заборгованість за минулий час.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що з 05.012.1987 року до 20.01.1987 року він брав участь у роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС. Вони возили щебінь та відсів на асфальтний завод. Возили його перетинаючи пост у зону АЕС. Жили в с.Тетереві Малинського району Житомирської області. За роботу їм платили зарплату у потрійному розмірі. Працювали водіями у зведеній колоні №1860 Мінтрансу УРСР. В даний час ця автоколона не працює. Разом із ним працювали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вони отримали пенсію із зниженнями пенсійного віку раніше.

Він звернувся до УПФУ у Тульчинському районі із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Йому відмовили, бо немає документів про роботу в зоні відчуження. За документами він звертався до архіву. Але з архіву документів йому не видали. Решту довідок видали в обласному управлінні соцзахисту.

Він має посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Представник позивача адвокат Мовчан В.В,, в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Лівандовська О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що в червні 2016 року позивач звертався до УПФУ у Тульчинському районі з приводу призначення пенсії за зниженням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням міжвідомчої комісії йому було відмовлено. У позивача не було документів, що підтверджували період роботи та перебування в зоні відчуження. Подання таких документів у даний час є обов`язковим відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальноообв`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Кабінетом Міністрів України. УПФУ проводилась зустрічна перевірка з Тульчинським АТП 10557. Було встановлено, що ОСОБА_1 в січні 1987 року була доплата за роботу в Чорнобилі. Вона була нарахована за 17 днів, але кількості днів перебування в зоні відчуження не вказано. Заробітна плата по дням не розшифрована. Без надання таких відомостей призначення пенсії неможливе.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в 1987 році від Тульчинського АТП 10557 він був направлений в м.Іванків Київської області для виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС. Возили відсів на асфальтний завод в м.Іванкові. Там був він, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Дровозюка вже немає. Він помер. Возили вони в січні місяці. З Куликом виконували однакову роботу. Це була 30-кілометрова зона відчуження.

На пенсію він вийшов у 52 роки, бо був у 1987 році на ліквідації аварії на ЧАЕС. При оформленні пенсії довідки він брав у АТП. Отримав посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС 2 категорії. На пенсію пільгову він пішов ще у 1996 році. Його пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в січні 1987 року він, Кулик, Лівінськицй і ще один водій, прізвища вже не пам`ятає, їздили на ліквідацію аварії на ЧАЕС. Поїхали в м.Тетерів Київської області. Возили щебінь в м.Іванків Київської області на асфальтний завод. Здається, що до 17.01.1987 року чи до 19.01.1987 року. Посилали їх на цю роботу з Тульчинського АТП 10557. Де саме був розташований асфальтний завод вже не пам`ятає. Зарплата за цю роботу була подвійна. Потім їм дали посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС 2 категорії в 1992 році. На пенсію він вийшов у 52 роки.

Товаро-транспортні накладні на перевозку в зоні відчуження вони здавали в АТП.

На пенсію він вийшов у 1996 році.

Із наданих суду сторонами письмових доказів вбачається наступне.

ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році 2 категорії, видане 31.12.1992 року Вінницькою облдержадміністрацією, серії НОМЕР_1 .

За довідкою начальника зведеної автоколони №1860 Міністерства автомобільного транспорту України ОСОБА_1 працював в період з 05.012.1987 року до 20.01.1987 року на об`єктах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

За довідкою №37 від 08.12.1992 року АТП 10557 ОСОБА_1 з 05.01.1987 року до 20.01.1987 року був відряджений в м.Чорнобиль Київської області строком на 17 днів для перевозки щеня, асфальту для будівництва автодороги Мас-Чорнобиль. Всього відпрацював 103 години.

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 останній працював водієм автомобіля 3 класу у Тульчинському АТП 10179 ( з 29.04.1986 року нова назва Тульчинське АТП 10557 ) до 27.08.2002 року.

За довідкою №63 від 10.07.1987 року, виданою директором Тульчинського АТП 10557, ОСОБА_8 командирувався в м.Чорнобиль Київської області з 04.01.1987 року по 20.01.1987 року для перевозки асфальту, щебеню для будівництва автодороги Зелений Мис-Чорнобиль.

За довідкою №58 від 28.07.1996 року, виданою Тульчинським АТП 10557, ОСОБА_4 дійсно був на ліквідації аварії на ЧАЕС в м.Іванкові Київської області з 04.01.по 20.01.1987 року.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків,дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст.86 КАСУ, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років.
ОСОБА_1 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в 1987 році були відряджені із Тульчинського АТП 10557 до зведеної колони №1860 Мінтрансу УРСР для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебували у відрядженні з 04.01.2987 року по 20.01.1987 року.
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . УПФУ у Тульчинському районі призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Підставою для призначення таких пенсій стали відомості про виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 04.01.2987 року по 20.01.1987 року.
Показами цих свідків, виданими на їх ім`я та на ім`я ОСОБА_1 довідками Тульчинським АТП 10557 підтверджено відрядження цих осіб для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Вказаних довідок було достатньо для призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_4 пенсій зі зниженням пенсійного віку.
Відповідно до абз.6 п.5 ст.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, документами, що підтверджують особливий статус особи при призначенні пенсії є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Із зазначеного положення слідує, що при зверненні до органів Пенсійного фонду в разі неможливості надання довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, як альтернатива можуть надаватись інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Оскільки в Положенні не визначено критерії цих інших первинних документів,то суд вважає, що ними можуть бути і довідка, видана Тульчинським АТП 10557 про період роботи позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до ст.1 КОНВЕНЦІЇ про захист прав людини і основоположних свобод високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.
За ст.14 цієї Конвенції користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За таких обставин відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку позивачу та призначення таких пенсій особам, які разом із ним брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за умови надання ним аналогічних документів суд вважає неправомірною.
В той же час, вимога позивача про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію щомісяця задоволенню не підлягає.
Порядок виплати пенсій врегульований Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".В судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідач у разі призначення пенсії буде порушувати вимоги цього Закону щодо періодичності її виплати,тому спонукання останнього до виконання обов`язку, покладеного на нього Законом, є передчасним.
Керуючись ст.1,14 КОНВЕНЦІЇ про захист прав людини і основоположних свобод, ст.46 Конституції України, ст.55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.86,150-163,167 КАСУ,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 із зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області призначити і нарахувати пенсію ОСОБА_1 із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виплачувати її з часу звернення із заявою про призначення пенсії з 08 червня 2016 року до втрати права на таку пенсію,виплативши заборгованість з 08.06.2016 року по теперішній час.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Тульчинського районного

суду Вінницької області Карнаух А.П.