Справа № 295/4277/16-а
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/4277/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Сидорець К.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Дубчак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Богунському районному суді м. Житомир справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про поновлення гарантованих йому Конституцією та Законами України прав, відшкодування шкоди завданого йому здоров'я, відшкодування моральної шкоди завданої протизаконною діяльністю та бездіяльністю посадових осіб Житомирської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернувся ОСОБА_1 з позовом до Житомирської міської ради про поновлення гарантованих йому Конституцією та Законами України прав, відшкодування шкоди завданого йому здоров'я, відшкодування моральної шкоди завданої протизаконною діяльністю та бездіяльністю посадових осіб Житомирської міської ради. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він, ОСОБА_1 - непрацюючий інвалід, сердечник-гіпертонік, його дружина, ОСОБА_3 - непрацюючий інвалід, сердечник-гіпертонік, його син, ОСОБА_1 - непрацюючий інвалід дитинства на протязі багатьох років мають проблеми з вини міських комунальників, лікарів та керівництва Центральної міської лікарні № 2, працівників та керівництва пенсійного управління, управління соціального захисту населення, управління охорони здоров'я міста. На нього та членів його родини чиниться моральний тиск, порушуються Конституційні та законні права. Завдано та завдається серйозна шкода його здоров'ю та здоров'ю його родини. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоди, а саме 600 000 (шістсот тисяч грн.) 00 коп.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позовних вимог у повному обсязі і як доказ посилався на скарги та звернення адресовані ним на адресу голови Житомирської міської ради та відповіді Житомирської міської ради на його звернення.

Представник Житомирської міської ради заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши позицію учасників процесу, дослідивши надані докази встановив.

Згідно довідки МСЕК № 081770 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. інвалід ІІІ групи, загальне захворювання. Згідно довідки МСЕК № 213729 ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3. інвалід ІІІ групи, загальне захворювання. Згідно довідки МСЕК № 084434, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. - інвалід дитинства. (а. с. 11).

Зі змісту скарг ОСОБА_1 адресованих на ім'я голови Житомирської міської ради на протязі 2015 р. свідчить, що позивач скаржиться на дії лікарів Центральної міської лікарні, працівників КП «ВЖРЕП №14» але при цьому конкретних фактів щодо виниклих у нього «…проблем з вини міських комунальників, лікарів та керівництва Центральної міської лікарні № 2, працівників та керівництва пенсійного управління, управління соціального захисту населення, управління охорони здоров'я міста…завдання його сім'ї морального тиску, порушення Конституції та законних права…» суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що пред'явивши вимоги до Житомирської міської ради про стягнення компенсації за заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 600 000 грн. не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру.

Згідно статті 23 ЦК України та пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров»я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Аналізуючи позовні вимоги та пояснення ОСОБА_1 під час судового засідання суд вважає, що позивач обґрунтував заподіяну моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації.

За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Жодних доказів на підтвердження вини Житомирської міської ради не було додано до позовної заяви.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до норм адміністративного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно до Глави 6 КАС України, доказами можуть бути лише ті факти, які мають документальне та фактичне підтвердження та на підставі яких в подальшому суд може дослідити їх правдивість.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства свідчить, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 Цивільного кодексу України.

Фактичною підставою для застосування відповідальності на підставі ст. 1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Суд вважає, що всупереч вищевказаним нормам законодавства у поданій позовній заяві не вказав чим підтверджується факт заподіяння йому чи його сім'ї моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у задоволені позовних вимоги ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про поновлення гарантованих йому Конституцією та Законами України прав, відшкодування шкоди завданого йому здоров'я, відшкодування йому моральної шкоди завданої протизаконною діяльністю та бездіяльністю посадових осіб Житомирської міської ради, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 69, 71, 94, 158-163 КАС України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позовних вимоги ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про поновлення гарантованих йому Конституцією та Законами України прав, відшкодування шкоди завданого йому здоров'я, відшкодування йому моральної шкоди завданої протизаконною діяльністю та бездіяльністю посадових осіб Житомирської міської ради, відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богунського районного

суду міста Житомира І.Г. Перекупка