Справа № 824/548/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/548/16-а

15 год. 11 хв.

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Ковальчук Т.С.,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23.05.2016 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що на дату проведення камеральної перевірки в податкового органу обліковувалась сума доходу за звітний 2015 рік в сумі 987184,57 гривень. В 2015 році платники єдиного податку 3-ї групи сплачували 4% від суми отриманого доходу, що відповідно складає 39487,38 гривень. В таблиці акту про суми узгодженого податкового зобовязання зазначено про термін сплати 19.02.2015 р. цей термін сплати податкових зобовязань стосується діяльності в 4 кварталі 2014 р., який не був і не міг бути предметом перевірки, тому що перевірці підлягали зобовязання 2015 року. В результаті необізнаності позивача помилково в рядку 29 декларації було зазначено суму, яка підлягала зазначенню в рядку 28 декларації, а сума зобовязання до сплати, яка підлягала зазначенню в рядку 29 декларації, помилково зазначена в рядку 28 декларації. А тому позивач вважає, що податковим органом невірно встановлено суму заборгованості і відповідно не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, подав скаргу до ДФС у Чернівецькій області та до ДФС України. Однак позивач зазначає, що податковим органом проігноровані подані пояснення, що призвело до звернення до суду із вказаним позовом. Також зазначив, що після виявлення описки в поданій декларації в жовтні 2015 р. було здійснено корегування відповідних цифрових значень декларацій. Відповідно на дату призначення та проведення камеральної перевірки в облікових реєстрах було зазначено не ті суми узгодженого зобовязання, що вказано в акті, а наступні: 1квартал - 10044,69 грн, 2 квартал - 8312,49 грн, 3 квартал - 5947,44 грн, 4 квартал - 15182,76 грн, всього за 2015 р. 39487,38 гривень. Безпідставність зобов'язання визначеного в оскаржуваному податковому повідомленні рішенні № від 23.05.2016 р. підтверджується Довідкою про доходи за 2015 р. №5375/24-12-13-04 від 13.05.2016 р., виданою ОДПІ м.Чернівців. Позивач також вказує про невірне зазначення податковим органом щодо несвоєчасної сплати податкового зобовязання з єдиного податку, оскільки описку було виправлено самостійно. Також позивач вважає, що податковий орган не мав жодної правової підстави для здійснення донарахувань в 2016 р. на суми, які ОСОБА_5 скорегувала ще в 2015 р., до проведення перевірки.

Представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених в письмових запереченнях. Так, податковий орган зазначив, що було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету по єдиному податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за період 2014-2015 років, за результатами якої встановлено, що позивач несвоєчасно сплачував суми податкового зобовязання по єдиному податку по строкам сплати 19.02.2015 р., 20.05.2015 р., 19.08.2015 р., внаслідок чого нараховано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату єдиного податку в розмірі 11154,02 гривень. Відповідач зазначає, що позивач, як платник єдиного податку, несе відповідальність за своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за подання податкових декларацій. Моментом виникнення податкового боргу визначається наступним днем, після спливу строків для сплати платником податків узгодженого грошового/податкового зобовязання.

Так, податковий орган зазначає, що подана податкова декларація ОСОБА_5 за 2014 р. подана 14.01.2015 р. передбачала граничний строк сплати визначених зобовязань до 19.02.2015 року. Вказана сума була частково погашена 19.02.2015 р. за рахунок наявної переплати в сумі 6275,93 грн, залишок суми вказаної декларації набув статусу податкового боргу в розмірі 27368,97 грн та був погашений з затримкою понад 30 календарних днів, у звязку із чим позивачу було нараховано штрафні санкції.

Згідно поданої податкової декларації за 1 квартал 2015 р. від 06.04.2015 р. пор строку сплати 20.05.2016 р. встановлено погашення податкового зобовязання в сумі 10044,69 грн із затримкою понад 30 календарних днів, у звязку із чим позивачу було нараховано штрафні санкції.

За твердженнями відповідача, 10.07.2016 р. позивачем подано податкову декларацію за 1 півріччя 2015 р.. згідно якого визначено суму податкового зобовязання в розмірі 18357,18 грн, яке було погашено із затримкою більше 30 календарних днів, у звязку із чим позивачу було нараховано штрафні санкції.

Відповідач стверджує, що подання уточнюючих декларацій 02.10.2015 р. за вказані вище періоди, не змінює суму проведених в інтегрованій картці податкових зобовязань звітних податкових періодів, оскільки при подані уточнюючого розрахунку, що збільшує чи зменшує грошові зобовязання минулих податкових періодів платника податків, нарахування грошових зобовязань в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання. Факт виправлення помилок, шляхом подання уточнюючих декларацій ніяким чином не впливає на неможливість застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобовязань.

Таким чином, податковий орган вважає, що факти, викладені в акті камеральної перевірки на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2016 р. в частині виявлених порушень відповідають нормам чинного законодавства.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 за 2015 рік, за наслідком чого складено акт від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1. (а.с. 44-47).

Згідно інформаційного додатку від 05.10.2016 р. до акту перевірки від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1 вказано на технічні помилки допущені в акті перевірки, а саме в частині зазначення періоду за який проводилась пеервріка та зазначено про проведення перевірки з питань сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 за 2014р.. 1 квартал 2015 р. та 1 півріччя 2015 року. (а.с. 62).

На підставі акту проведеної камеральної перевірки від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1 податковим органом встановлено порушення граничних строків сплати самостійно визначених податкових зобовязань по сплаті єдиного податку за періоди, що перевірились. У звязку із виявлення вказаних порушень, податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2016 р., яким за затримку сплати авансових внесків єдиного податку в сумі 55770,90 грн, зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 11154,18 гривень. (а.с. 49).

До матеріалів справи додано розрахунок штрафних санкцій до акту перевірки від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1, яким визначено, що за періоди:

- з 19.02.2015 р. 26.03.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5000 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 1000 грн;

- з 19.02.2015 р. 08.04.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 4601,45 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 920,29 грн;

- з 19.02.2015 р. 18.05.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 1167,03 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 233,41 грн;

- з 19.02.2015 р. 15.06.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 1180,39 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 236,08 грн;

- з 19.02.2015 р. 17.07.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5965,07 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 1193,01 грн;

- з 19.02.2015 р. 07.08.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 460,38 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 92,08 грн;

- з 19.02.2015 р. 08.09.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 3481,32 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 696,260 грн;

- з 19.02.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5513,33 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 1102,67 грн;

- з 19.02.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 10044,69 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 2008,94 грн;

- з 20.05.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 16530,74 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 3306,15 грн;

- з 19.08.2015 р. 12.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 1826,44 грн нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 365,29 грн,

Всього сума заниженого податку склала 55770,84 грн, а штрафна санкція 11154,18 гривень. (а.с. 50).

На підтвердження наявності заборгованості позивача, податковим органом була надано облікову картку платника податків із зазначенням сум несплачених своєчасно податкових зобовязань протягом 2015 року. (а.с. 51-53).

Позивач не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням оскаржив його 09.06.2016 р. до ДФС у Чернівецькій області та 04.07.2016 р. до ДФС України, за результатами чого скарги ОСОБА_5 залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2016 р. без змін. (а.с. 54-61).

До матеріалів справи додано податкові декларації за 2014р. від 13.01.2015 р., за 1 квартал 2015 р. від 06.04.2015 р., 1 півріччя 2015 року від 10.07.2015 р. та уточнюючі декларації до податкової декларації за 2014р. від 25.09.2015 р., до податкової декларації за 1 півріччя 2015 р. від 12.10.2015 року. (а.с. 30-42).

Згідно довідки про доходи від підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_5 за 2015 рік склав 987184,57 грн, згідно податкової декларації від 12.01.2016 року. (а.с. 7).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобовязаний перевірити дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На підставі п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Згідно вимог пп. 49.18.2 та пп. 49.18.3 п 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Як встановлено судовим розглядом справи, ОСОБА_5 подала до податкового органу наступні податкові декларації: від 13.01.2015 р. податкову декларацію за 2014 рік де відобразила податкові зобовязання зі сплати єдиного податку в сумі 33644,90 грн, від 06.04.2015 р. податкову декларацію за 1 квартал 2015 р., де відобразила податкові зобовязання зі сплати єдиного податку в сумі 10044,69 грн та податкову декларацію від 10.07.2015 р. за 1 півріччя 2015 року де відобразила податкові зобовязання зі сплати єдиного податку в сумі 18357,18 гривень.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Законом України від 17 липня 2015 року № 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» (далі Закон № 655) внесено зміни до статті 129 Кодексу, які набрали чинності з 01.09.2015. Так, після закінчення встановлених п. 57.1 статті 57 Кодексу строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня. Кодексом із змінами, внесеними Законом № 655, передбачено, що нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 визначено, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Однак це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які помякшують або скасовують відповідальність юридичних осіб та громадян України так як і таких що здійснюють підприємницьку діяльність. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чином, застосовуючи аналогію законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що застосування штрафних санкцій, пені не повинно здійснюється до спливу 90 днів, наступних за останнім днем для граничного строку сплати грошового зобовязання.

Згідно з ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У звязку із поданням позивачем уточнюючих декларації до податкової декларації за 2014р. від 25.09.2015 р., до податкової декларації за 1 півріччя 2015 р. від 12.10.2015 р., суд вважає, що нараховані штрафні санкції повинні нараховуватись з урахуванням 90 днів, наступних за останнім днем для граничного строку сплати грошового зобовязання та з урахуванням вимог ст. 126 Податкового кодексу України .

Суд звертає увагу, що згідно з ст. 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Таким чином, суд робить висновок, що нараховані штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2016 р. повинні були нараховані з 19.05.2015 р. (граничний строк сплати грошового зобовязання 19.02.2015 р. + 90 днів). У звязку із зазначеним, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є правомірним в частині визначення штрафних санкції в сумі 4614.49 грн, які включають наступні періоди:

- з 19.05.2015 р. 15.06.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 1180,39 грн підлягає нарахування 10% погашеної суми податкового боргу, що склало 118,04 грн;

- з 19.05.2015 р. 17.07.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5965,07 грн підлягає нарахування 10% погашеної суми податкового боргу, що склало 596,50 грн;

- з 19.05.2015 р. 07.08.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 460,38 грн підлягає нарахування 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 92,08 грн;

- з 19.05.2015 р. 08.09.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 3481,32 грн підлягає нарахування 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 696,260 грн;

- з 19.05.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5513,33 грн підлягає нарахування 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 1102,67 грн;

- з 19.02.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 10044,69 грн підлягає нарахування 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 2008,94 грн.

Суд також наголошує, що згідно з пунктом 4 розділу III наказу Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів» від 05.12.2013 року № 765 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) при поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання, тобто уточнююча декларація ОСОБА_5 проведена 02.10.2015 року. В даному випадку подання уточнюючих розрахунків, призводить до зменшення абсолютного значення податкового боргу, що виник раніше, та в залежності від дати подання уточнюючих розрахунків (зменшення абсолютного значення податкового боргу) впливає лише на застосування ставки/розміру штрафу (10% або 20%).

У звязку із чим, суд звертає увагу позивача, що виправлення помилок, шляхом подання уточнюючих декларацій не звільняє від застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобовязань.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем частково доведено правомірність нарахованих сум податкового боргу в податковому повідомленні-рішенні № від 23.05.2016 р. в сумі 4614,49 гривень.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23.05.2016 року про застосування штрафної санкції у сумі 11154 грн. 18 коп. ОСОБА_1 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області в частині нарахованої штрафної санкції у розмірі 6539, 69 грн. в решті податкове повідомлення - рішення на суму 4614,49 грн залишити без змін.

3. Повернути позивачу - ОСОБА_5 частину сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ОСОБА_1 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області на суму 275,60 грн згідно платіжного доручення від 10.08.2016 року №80.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 14 лютого 2017 р.