Справа № 823/77/17
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року справа № 823/77/17

м. Черкаси

10 год. 25 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників Смілянського міськрайонного суду Черкаської області - Сіренко Ю.І. та Примака В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області (далі-відповідачі), в якій позивач просить:

-визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ковальчук Л.В. за № 32-о/с від 22.07.2016;

-поновити ОСОБА_1 на посаді помічника судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області;

-стягнути з ТУ ДСА у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.07.2016 по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскільки вона приймалася на роботу не за строковим трудовим договором, до прийняття Положення про помічника та нового Закону України «Про державну службу», то щодо неї не повинні розповсюджуватися зміни, що внесені до даного Закону. Позивач вважає, що вона не була належним чином повідомлена про істотні зміни умов праці, нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі і тому вона була неправомірно звільнена на підставі п. 19 Положення «Про помічника судді суду загальної юрисдикції», ч. 1 ст. 92 ЗУ «Про державну службу», п. 9 ст. 36 КЗпП України. Окрім того, наголошено, що в разі закінчення строку на який укладено договір трудові відносини між працівником та роботодавцем фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, то дія даного договору відповідно до ч.1 ст.391 КЗпП України вважається продовженою на невизначений строк, що унеможливлює звільнення працівника з підстави - "закінчення трудового договору".

В судовому засіданні ОСОБА_1, а також її представник вимоги позовної заяви підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представники Смілянського міськрайонного суду Черкаської області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечували в повному обсязі, з підстав викладених в запереченні. Зокрема зазначено, що ОСОБА_1 працюючи помічником судді, була закріплена за суддею Харченко Л.Г. Після звільнення судді Харченко Л.Г., за поданням судді Компанійця О.В. позивача було закріплено за ним в якості другого помічника. В подальшому суддею Компанійцем О.В. подано на ім'я керівника апарату подання про звільнення або переведення на іншу посаду позивача. Відповідач обгрунтовуючи правомірність оскаржуваного наказу, посилається на ст. 154 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів", ч. 3 ст. 92 ЗУ "Про державну службу" та п. 7 Положення про помічника судді. Щодо позиції позивача про порушення відповідачем процедури та термінів повідомлення про зміну із запланованими змінами істотних умов праці, відповідач зазначає наступне. З 30.05.2016 по 21.07.2016 ОСОБА_1 перебувала у відпустці, після її виходу з відпустки, 22.07.2016 їй було вручено повідомлення з пропозицією переведення на вакантну посаду оператора комп'ютерного набору, за відсутністю суддів, яким потрібен помічник. В судовому засіданні представники відповідача підтримали правову позицію міськрайонного суду Черкаської області та просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі і вважати їх такими, що є безпідставними та необґрунтованими.

Представник територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області до зали судового засідання не прибув, проте 20.01.2017 надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі і відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, свідка, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 03.09.2001 прийнято до Смілянського районного суду Черкаської області тимчасово на посаду секретаря - друкарки (на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_6, згідно наказу № 14 від 03.09.2001).

В подальшому 01.10.2001 звільнено з займаної вище посади та переведено на посаду консультанта Смілянського районного суду Черкаської області (згідно наказу голови суду № 16 від 01.10.2001).

З 29.10.2003 призначено на посаду помічника судді Смілянського районного суду Черкаської області (відповідно до наказу №51 від 29.10.2003), а в подальшому з 11.05.2004, у зв'язку з реорганізацією місцевих судів шляхом злиття Смілянського міського та районних судів, призначено на посаду помічника судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Після чого, наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2015 суддю Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Харченко Л.Г., помічником якої була позивач, відраховано зі штату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

За поданням судді Компанійця О.В., наказом керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ковальчук Л.В. від 23.11.2015 ОСОБА_1 тимчасово закріплено в якості другого помічника за суддею Компанійцем О.В.

Однак, 08.06.2016 суддею Компанійцем О.В. було внесено подання керівнику апарату Смілянського міськрайонного суду про вирішення питання щодо звільнення або переведення на іншу посаду помічника судді Таран Н.В.

Судом також встановлено, що в період з 30.05.2016 по 21.07.2016 позивач перебувала у відпустці (згідно наказу № 62-в від 20.05.2016).

В подальшому, 22.07.2016 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано наказ № 32-ОС, яким на підставі п. 19 Положення "Про помічника судді суду загальної юрисдикції", ч. 1 ст. 92 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та п. 9 ст. 36 КЗпП України ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади помічника судді з 22.07.2016, у зв'язку з закінченням трудового договору (звільнення судді, помічником якого призначена позивач).

Вважаючи вищевказаний наказ протиправним та таким, що був прийнятий з порушенням норм діючого трудового законодавства, ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453), в редакції на час звільнення, останній визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною 5 ст. 152 Закон № 2453 визначено, що керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення. Добір працівників апарату суду здійснюється на конкурсній основі.

Згідно ч. 1 ст. 154 Закону № 2453, Кожний суддя суду загальної юрисдикції має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Частиною 3 ст. 154 Закону № 2453 зазначено, що судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого Рішенням Ради суддів України 25.03.2011 № 14 (надалі Положення) визначає єдині засади діяльності, правовий статус і умови діяльності особи, яка займає посаду помічника судді суду загальної юрисдикції (далі - помічник судді).

Частиною 1 Положення затверджено, що відповідно до частини першої статті 154 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у кожного судді суду загальної юрисдикції є помічник, правовий статус і умови діяльності якого визначаються Законом України "Про судоустрій і статус суддів", Законом України "Про державну службу" та цим Положенням.

Аналогічні норми ст. 154 Закону № 2453 закріплені також і в п. 7 Положення, яким передбачено, що судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Зокрема, абз. 2 п. 17 Положення передбачається , що зокрема у випадку закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічника судді за його згодою наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду. У разі відсутності згоди помічника виконувати обов'язки помічника іншого судді або працівника апарату суду його може бути звільнено з посади на підставі пункту 6 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 19 Порядку встановлено, що помічник судді може бути звільнений з посади з дотриманням вимог законодавства про працю та Закону України "Про державну службу" на підставі заяви про звільнення за власним бажанням або за мотивованим поданням судді, а у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо) - за наказом керівника апарату відповідного суду. У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Якщо помічник судді не згоден із продовженням перебування на державній службі на час виконання суддею повноважень судді відповідного суду, йому може бути запропоновано іншу посаду в суді за наявності вакантних посад в апараті суду, або він підлягає звільненню з посади на підставі пункту 6 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. За умови неможливості переведення працівника за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду він підлягає звільненню на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України з дотриманням вимог трудового законодавства. (п. 27 Прикінцевих положень даного Положення).

Підстави припинення трудового договору визначені ст. 36 КЗпП України, зокрема, п. 9 зазначеної статті Закону передбачено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

Таким чином, наказ керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ковальчук Л.В. за № 32-о/с від 22.07.2016 відповідає положенням нормативно правових актів, що врегульовують діяльність помічника судді, які імперативно закріплюють порядок призначення та підстави звільнення останнього.

Суд також зазначає, що згідно норм спеціального законодавства помічник судді, звільняється зокрема і за поданням судді і відносини що виникають між працівником і роботодавцем не регулюються КЗпП України в силу положень Закону № 2453 в результаті наявності характерної особливості та які кореспондуються з приписами Положення про помічника судді.

Таким чином, оскільки суддею Компанійцем О.В. внесено подання на ім'я керівника апарату суду, яким поставлено питання про звільнення або переведення на іншу посаду свого помічника ОСОБА_1, то в даному випадку керівником апарату суду правомірно задоволено подання судді Компанійця О.В. про звільнення позивача та видано наказ від 22.07.2016 № 32-ОС, оскільки строк перебування помічника судді на посаді припинився, тобто закінчився його трудовий договір.

Суд також вважає хибними посилання позивача та її представника на відсутність ознайомлення її, як працівника із істотними змінами умов праці, оскільки даний факт не впливає на наявність підстав щодо звільнення останньої та є вагомим лише при продовженні перебування в трудових відносинах.

Зокрема, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності погодження з нею на перехід до строкового трудового договору на період діяльності судді, оскільки Законом чітко врегульовано дане питання і при відсутності б подання судді на призначення позивача на посаду помічника судді, остання повинна була бути звільнена на підставі ЗУ № 2453.

Окрім того, суд врахував пояснення свідка - керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області щодо пропонування переведення позивача на вакантну посаду оператора комп'ютерного набору, однак воно не є вирішальним при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку передбаченому ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 13.02.2017