Справа № 815/1726/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1726/16

Категорія: 7 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016р. по справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря до Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДП «Адміністрація морських портів України», про застосування заходів реагування шляхом зупинення збору та оброблення лояльних вод на станції біологічної очистки портового флоту (СБО-5) до моменту одержання ліцензії на операції у сфері поводження з небезпечними відходами, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016р. Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря (далі - Держекоінспекція) звернулося в суд із адміністративним позовом до ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДП «Адміністрація морських портів України», про застосування заходів реагування шляхом зупинення збору та оброблення лляльних вод на станції біологічної очистки портового флоту (СБО-5) до моменту одержання ліцензії на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що в період з 14.03.2016р. по 18.03.2016р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України суб'єктом господарювання ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт». В ході перевірки встановлено факт проведення господарської діяльності без Ліцензії на впровадження певного виду діяльності, що підлягає ліцензуванню, а саме збір та оброблення масел, відходів судноплавство на станції біологічного очищення здійснюється без Ліцензії у сфері поводження з небезпечними відходами, що є порушенням ст.4 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ст.17 ЗУ «Про відходи», про що складений акт.

Оскільки ч.3. ст.4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду, позивач просив застосувати заходи реагування шляхом зупинення збору та оброблення лояльних вод на станції біологічної очистки портового флоту (СБО-5) до моменту одержання ліцензії на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Посилаючись на вказані обставини просив вимоги задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення станції біологічної очистки води в даному випадку не можливо, оскільки це призведе до екологічних та матеріальних наслідків для порту.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 13.06.1995р. ВК Ізмаїльської МР проведено державну реєстрацію юридичної особи - ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» () (а.с.12).

У період з 14.03.2016р. по 18.03.2016р., на підставі наказу за №23 від 3.03.2016р. «Про проведення планової перевірки» та направлення на проведення планової перевірки за №10 від 3.03.2016р., у присутності директора ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», заступника директора з охорони праці та навколишнього природного середовища та інженера з охорони навколишнього середовища ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», проведено планову перевірку ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої 18.03.2016р. складено акт (а.с.6-9, 13-42).

Акт перевірки складено у двох примірниках та підписано вищезазначеними уповноваженими особами. Примірник акту отримано директором ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» ОСОБА_2, про що свідчить його підпис в акті перевірки.

В акті перевірки вказано, що під час заходу державного нагляду (контролю) позивачем встановлено 24 порушення вимог природоохоронного законодавства.

Виходячи із встановлених порушень, позивач просив застосувати заходи реагування шляхом зупинення збору та оброблення лояльних вод на станції біологічної очистки портового флоту (СБО-5) до моменту одержання ліцензії на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Перевіряючи наявність підстав для застосування заходів реагування, та підстави, за якими позивач просить скасувати судове рішення, судова колегія виходить з наступного.

Законом України «Про відходи» (п."н" ч.1 ст.17) визначено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані мати ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами і/або на право провадження діяльності, пов'язаної із збиранням і заготівлею окремих видів відходів як вторинної сировини, і/або дозвіл на транскордонне перевезення небезпечних відходів.

Відповідно до ч.3 ст.34 ЗУ «Про відходи», суб'єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, зобов'язаний, зокрема, мати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Однією функцією ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» є проведення збору та очищення відходів лляльних вод.

Як визначено в ст.1 Водного кодексу України, вода лляльна (підсланева) - вода з домішками (переважно нафтопродуктів), зібрана в колодязях - ллялах машинних відділень судна.

Згідно ст.1 ЗУ «Про відходи», відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відповідно до положень ст.75 Кодексу торгового мореплавства України, до однієї з функцій морського порту входить вжиття ефективних заходів для прийняття з суден забруднених і стічних вод (для нафтоперевантажувальних портів - також вод, що містять нафту), сміття та інших речовин, шкідливих для навколишнього природного середовища і здоров'я людини, а також зменшення обсягів утворення та для знешкодження, переробки, безпечного складування або захоронення виробничих, побутових та інших відходів.

Для виконання вказаних функцій, на території Ізмаїльського морського порту створено станцію біологічної очистки флоту портового, яка здійснює збір та очищення відходів «лляльні води».

Під час проведення перевірки було встановлено, що господарська діяльність щодо збору та оброблення масел, відходів судноплавства на станції біологічного очищення було здійснення без Ліцензії у сфері поводження з небезпечними відходами. Виходячи із встановлених порушень, інспекція просила застосувати заходи реагування шляхом зупинення робіт щодо збору та очищення відходів.

Що стосується виявлених порушень слід також зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що директор ДП «Ізмаїльський МТП» ОСОБА_2 звертався до ДП «АМПУ» та до Ізмаїльської філії ДП «АМПУ» із листом за №98 від 4.09.2015р., в якому повідомляв про необхідність припинення надання в акваторії порту Ізмаїл послуг зі зняття з суден лляльних, стічних рідин, сміття та їх подальшу утилізацію (а.с.204-205).

На вказане звернення, Ізмаїльська філія ДП «АМПУ» своїм листом за №14/04/04/106/1521 від 7.10.2015р. повідомила, що забезпечення запобігання розливу забруднюючих речовин, прийом з суден та передача на плавучі або берегові очисні споруди забруднюючих речовин є завданням Адміністрації морських портів, але на даний час Ізмаїльська філія ДП «АМПУ» немає відповідного обладнання та документів на здійснення такої діяльності, у зв'язку із чим просило ДП «Ізмаїльський МТП» не припиняти діяльність зі збору та оброблення лляльних вод до отримання Ізмаїльською філією ДП «АМПУ» відповідних документів та закупівлі спеціалізованого судна для збору відходів.

Крім того, у вищезазначеному листі вказано, що припинення надання послуг ДП «Ізмаїльський МТП» з 1.01.2016р. призведе до повної зупинки діяльності щодо поводження з небезпечними відходами у порту Ізмаїл, так як інших підприємств, що мають відповідні потужності та дозвільні документи на надання вищевказаних послуг ані на території порту, ані в інших портах на українській ділянці р.Дунай немає (а.с.206-207).

Вказані обставини свідчать про те, що не дивлячись на відсутність відповідних дозвільних документів на здійснення певної господарської діяльності щодо збору та очищення лляльних вод та іншого, а також у зв'язку із критичним технічним станом відповідних плав засобів, припинити діяльність зі збору та оброблення лляльних вод не можливо, оскільки це призведе до екологічної катастрофи.

За правилами п.5 ст.4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

З доданої до справи постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014р. по справі №815/8430/13-а вбачається, що тимчасова зупинка діяльності порту щодо збору, очищенню «лляльних вод», може привести до забруднення річки Дунай, акваторії порту та відповідно до екологічної аварії у придунайському регіоні, а також призведе до незворотних процесів роботи станції, для відновлення яких порту буде необхідно докласти значних технологічних зусиль та фінансових витрат (а.с.60-65).

Згідно із ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, оскільки зупинення господарської діяльності Ізмаїльського порту в частині поводження з небезпечними відходами до отримання Ліцензії на операції у сфері поводження з небезпечними відходами призведе до екологічних наслідків для акваторії порту та значних матеріальних наслідків для порту.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К. В. Кравченко

О.В. Лукянчук