Справа № 815/5013/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м. Київ К/800/32326/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О.І., Олендера І.Я.

розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС» (далі - ТОВ «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ДПІ у Приморському районі) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року апеляційну скаргу ДПІ у Приморському районі залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у Приморському районі подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

ТОВ «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС» подало до суду письмові заперечення на касаційну скаргу ДПІ у Приморському районі.

Сторони в судове засідання не з'явились, а тому відповідно до вимог ст. 222 КАС України розгляд справи проведено в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

ДПІ у Приморському районі проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року. За результатами перевірки складено акт №4803/15-53-22-03/37222552 від 10 липня 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено валові витрати та занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік, на суму 950832,00 грн., а також позивачем занижено податкові зобов'язання з ПДВ за серпень 2014 року, на загальну суму 1125240,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 03 серпня 2015 року про нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, на суму 950832,00 грн., та штрафних санкцій, на суму 237708,00 грн.; №3 від 03 серпня 2015 року про нарахування податкового зобов'язання з ПДВ, на суму 1125240,00 грн., та штрафних санкцій, на суму 281310,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, ТОВ «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС» мало господарські відносини з ТОВ "Мерканте" (2 договори, які є змішаними цивільно - правовими договорами з елементами авансу та попереднього договору), ТОВ «Нотлексінвест» (3 договори, які є змішаними цивільно - правовими договорами з елементами авансу та попереднього договору), ТОВ «Дирекція Єдиного замовника» (5 договорів, які є змішаними цивільно - правовими договорами з елементами авансу та попереднього договору).

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» та ТОВ «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС» також було укладено Договір про відступлення права вимоги від 26 серпня 2014 року, згідно якого останнє набуло право вимагати від ТОВ «Мерканте» виконання грошових зобов'язань в частині стягнення заборгованості на суму 4714692,68 грн. (станом на 16 серпня 2014 року) за кредитним договором №923/1-12 (відзивної реверсивної кредитної лінії) від 27 грудня 2012 року; від ТОВ «Нотлексінвест» виконання грошових зобов'язань в частині стягнення заборгованості на суму 16759608,23 грн. (станом на 16 серпня 2014 року) за кредитним договором №429/3-12 (відзивної реверсивної кредитної лінії) та на суму 20299533,91 грн. (станом на 16 серпня 2014 року) за кредитним договором №573/1-11 (відзивної реверсивної кредитної лінії) від 20 грудня 2011 року; ДП «Дирекція Єдиного Замовника» виконання грошових зобов'язань в частині стягнення заборгованості на суму 12815174,17 грн. (станом на 16 серпня 2014 року) за кредитним договором №118/4-11 (відзивної реверсивної кредитної лінії) від 21 березня 2011 року та на суму 19516662,35 грн. (станом на 16 серпня 2014 року) за кредитним договором №539/5-12 (відзивної реверсивної кредитної лінії) від 14 серпня 2012 року.

Відповідно до п. 135.1. ст. 135 ПК України - доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п.135.2. ст.135 ПК України - доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

З положень п.135.4. цієї ж статті вбачається, що дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає, зокрема, дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Згідно п. 153.5 ст.153 ПК України (у редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), доходи, отримані платником податку від наступного відступлення права вимоги зобов'язань третьої особи (боржника) або від виконання вимоги боржником, перевищують витрати, понесені таким платником податку на придбання права вимоги зобов'язань третьої особи (боржника), отриманий прибуток включається до складу доходу платника податку.

Так, згідно з положеннями п.185.1 ст.185 ПК України - об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 ст. 188 зазначеного Кодексу встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Відповідно, до пп. 197.1.21 п. 197.1 ст.197 ПК України, звільняються від оподаткування операції з постачання (продажу, передачі) земельних ділянок, земельних часток (паїв), крім тих, що розміщені під об'єктами нерухомого млина та включаються до їх вартості відповідно до законодавства (з урахуванням положень абзацу першого підпункту 197.1.13 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу).

Судами попередніх інстанцій зазначено, що податковим органом не заперечується факт продажу земельних ділянок ТОВ «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС» на адресу ТОВ «Мейнбоардінвест» та ТОВ «НОМ», а також не вказується обставин, які б свідчили, що продані земельні ділянки розташовані під об'єктами нерухомого майна та включені до їх вартості, а отже позивач звільнений від оподаткування господарських операцій з продажу земельних ділянок, то оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким нараховане відповідне зобов'язання з ПДВ є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, судами попередніх інстанцій зазначено, що відповідно до положень п. 58.4 ст. 58 ПК України ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

Згідно пп. 78.1.11. п. 78.1.11 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону;

Відповідно п. 86.9. ст. 86 ПК України ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перевірка позивача на виконання постанови слідчого з ОВС Головного слідчого управління СБУ від 31 березня 2015 року, в рамках кримінального провадження № 0000515, а отже згідно із наведених правових норм, матеріали документальної позапланової перевірки, проведеної на підставі постанови слідчого, можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 27 січня 2015 № 21-494а14.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про те, що документальна невиїзна перевірка позивача, за наслідками якої складено акт перевірки, висновки якого стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, проведена на підставі постанови слідчого, а доказів прийняття рішення суду у кримінальній справі, в провадженні якої призначена перевірка згідно з вказаною постановою, на дату прийняття рішень, у судовому процесі не надано, а позивачем доведено відсутність порушення норм податкового законодавства у спірному періоді, то податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ «БЛЕК СІ ПАРТНЕРС» та скасування податкових повідомлень - рішень № від 03 серпня 2015 року та №3 від 03 серпня 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О. І. Степашко
І. Я. Олендер