Справа № 576/1655/16-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 р.Справа № 576/1655/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2016р. по справі № 576/1655/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила:

визнати неправомірними дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у перерахуванні розміру пенсії;

зобов'язати Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести перерахування розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016 р. з врахуванням складових заробітної плати, які зазначені в Довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №05.02/164 від 11.07.2016 р., з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, різниці в 5 % між надбавкою за вислугу років (25 % згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб та працівників митної служби» №767 від 31.05.2006 р. та 20 % згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р.), із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її призначення.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2016р. зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889 від 10.12.2015р., який набрав чинності з 01.05.2016 року, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993р. Статтею 90 Закону № 889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким не передбачено здійснення перерахунку пенсії державних службовців у разі зміни складових заробітної плати.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач з травня 2004 р. перебуває на обліку в Глухівському об'єднаному управлінні ПФУ Сумської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

14.07.2016 р. позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила перерахувати пенсію, провівши її обчислення з врахуванням складових заробітної плати, зазначених в наданій нею довідці Сумської митниці ДФС України №05.02/164 від 11.07.2016 року.

Глухівське об'єднане управління ПФУ Сумської області рішенням №19 від 19 липня 2016 року відмовило позивачу у перерахунку пенсії згідно поданої 14.07.2016 р. заяви з доданою до неї довідкою №05.02./164, оскільки Законом України "Про державну службу" № 889 від 10.12.2015р., який набрав чинності з 01.05.2016 року, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993р. Статтею 90 Закону № 889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення позивачу пенсії та виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31 травня 2000 року прийняв постанову № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії", згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у 2008 році надавала відповідачу довідку Глухівської митниці Державної митної служби України № 14-16/1-1488 від 21.03.2008 року про заробітну плату з 01.02.2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2008 року № 34 для перерахунку пенсії, в яку не були внесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, різниці в 5 % між надбавкою за вислугу років (25 % згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб та працівників митної служби» №767 від 31.05.2006 р. та 20 % згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р.).

Однак, згідно довідки Сумської митниці ДФС №05.02/164 від 11.07.2016 року в заробітну плату за посадою позивача, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.02.2008 року включено матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, надбавку за вислугу років 5% згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб та працівників митної служби» №767 від 31.05.2006 р.

Колегія суддів зазначає, що частиною другою статті 33 Закону "Про державну службу" (в редакції, чинній на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії 01.02.2008р.) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи при обчислені пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавство, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та надбавка за вислугу років, входили до системи оплати праці державного службовця.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких було фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 28.05.2013 року.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія вважає, що відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії є обґрунтованою та неправомірною, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та надбавка за вислугу років, входили до системи оплати праці державного службовця.

Твердження апелянта, що з 01.05.2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993р., а статтею 90 Закону України "Про державну службу" № 889 від 10.12.2015р., який набрав чинності з 01.05.2016 року передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким не передбачено перерахунок пенсії державних службовців у разі зміни складових заробітної плати, колегія суддів вважає, що зазначені об обставини не є перешкодою для перерахунку пенсії з наступних підстав.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно матеріалів справи, спірні відносини між сторонами виникли ще в 2008 році у зв'язку з неврахуванням для перерахунку пенсії всіх виплат, з яких було фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто в період дії Закону України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993р.

Дія Закону України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993р. припинилася після 01.05.2016 року, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, а тому відповідач зобов'язаний був перерахувати позивачу пенсію згідно довідки Сумської митниці ДФС № 05.02/164 від 11.07.2016 року про заробітну плату за посадою позивача, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.02.2008 року відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993р.

Інші доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність задоволення судом першої інстанції позовних вимог, оскільки відповідач не довів правомірність своїх дій щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії..

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2016р. по справі № 576/1655/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.