Справа № 592/677/17
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/677/17
Провадження №2-а/592/138/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом і свої вимоги мотивує тим, що він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській області та є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України. Як учаснику бойових дій в червні 2016 р. Департаментом соціального захисту населення йому виплачено грошову допомогу в розмірі 920 грн., після чого звернувся до Департаменту соціального захисту населення з питанням виплати грошової допомоги в значно більшому розмірі, а саме 5 мінімальних пенсій відповідно до Закону України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він як учасник бойових дій має право на виплату щорічної разової до 5 травня грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Скориставшись своїм правом звернувся до Департаменту соціального захисту населення із заявою про виплату різниці між належною йому сплати сумою разової грошової допомоги. Відповідач відмовив у задоволенні заяви, зазначивши, що провести нарахування та виплату невиплаченої частини одноразової грошової допомоги неможливо, посилаючись на Постанову № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 920 грн. Вважає дії відповідача протиправними, зазначає, що для визначення розміру разової грошової допомоги ветеранам війни у 2016 році слід застосувати не Постанову Кабінету Міністрів № 141 від 02.03.2016 р., якою було установлено, що у 2016 р. виплата разової грошової допомоги до 5 травня передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн., а ст. 12 Закону України від 22.10.1993 р. № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, який має вищу юридичну силу. Просив суд зобовязати Департамент соціального захисту населення здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій, згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком та з урахуванням раніше виплачених коштів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги за наведених підстав підтримали і просили задовольнити. Суду пояснили, що позивач є учасником бойових дій, у червні 2016 року йому виплачена разова грошова допомога до 5 травня у 2016 році, у грудні 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про виплату різниці між належною йому сплати сумою разової грошової допомоги, проте йому було відмовлено.

Представник відповідача - Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради у судове засідання не зявився, надано заперечення на позовну заяву, згідно яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» виплата щорічної разової грошової допомоги була здійснена позивачу у розмірі 920 грн. Розмір разової щорічної допомоги у 2016 році для учасників бойових дій визначений постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». Вказана постанова є чинна, прийнята відповідно до норм Бюджетного кодексу України, не визнана неконституційною чи протиправною, не скасована у встановленому законом порядку. Додатком № 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» Міністерству соціальної політики України, як головному розпоряднику коштів, затверджено бюджетні призначення по виплаті щорічної разової грошової допомоги. Як наслідок, зазначені суми доведені до розпорядника коштів на регіональному рівні, який з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. № 228 (зі змінами) затвердив кошториси для управління тому департамент має право та можливість перераховувати допомогу лише в тих розмірах, які доведені йому розпорядниками коштів вищого рівня отже Департамент не має можливості перерахувати позивачу допомогу в розмірі, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»», так як такі кошти не передбачені у місцевому і державному бюджетах та не виділені Департаменту.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 21.10.2015 р. (а.с. 7), користується пільгами, встановленим для ветеранів війни учасників бойових дій.

Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради на звернення ОСОБА_1 з питання щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік листом від 23.12.2016 р. № К-1785/12.02-38 повідомив, що виплата разової грошової допомоги здійснена у розмірі 920 грн. (платіжне доручення 30.06.2016 № 2912) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» (а.с. 9).

Після звернення позивача за правовою допомогою, адвокат ОСОБА_2 звернулася до відповідача з запитом про надання інформації щодо виплати ОСОБА_1 до 5 травня разової грошової допомоги та у якому розмірі (а.с. 20).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р.) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Законом України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вищенаведені положення Закону від 28.12.2014 р. № 79-VIII не були визнані неконституційними та є чинними.

У межах реалізації наданих повноважень Кабінетом Міністрів України 02.03.2016 р. було прийнято Постанову № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» (далі Постанова КМУ). Вказаною Постановою КМУ з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25.01.2012 р. у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні цього суду від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

Крім того, у рішенні від 03.06.2014 р. по справі за заявою «ОСОБА_3 проти України» (заява № 43331/12) Європейський суд з прав людини констатував, що положення Протоколу № 1 до Конвенції не встановлюють жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. Стаття 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. «Вимога» може становити «майно» у розумінні статті 1 Першого протоколу, лише якщо достатньою мірою встановлено, що вона підлягає виконанню. З огляду на те, що до відповідного законодавства було внесено зміни та доповнення, не можна вважати, що надання заявниці права на пільгу у певному розмірі було встановлено достатньою мірою. Більше того, навіть припускаючи, що зміни та доповнення до Закону становили втручання у право заявниці на мирне володіння майном у розумінні статті 1 Першого протоколу, Суд нагадує, що перша та найважливіша вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар. Європейський суд з прав людини вказав, що Суд не може дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції.

З огляду на встановлені факти, беручи до уваги наведені норми права та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України. Субєкт владних повноважень Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації здійснюючи виплату позивачу допомоги до 5 травня у розмірі 920 грн. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог, передбачених ч. 3 ст. 2 КАС України.

За наведених обставин адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6 - 9, 11, 69 - 72, 160 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про зобовязання Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 05 травня учаснику бойових дій, згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 (пяти) мінімальних пенсій за віком та з урахуванням раніше виплачених коштів залишити без задоволення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Косолап