Справа № 2а-3753/10/2570
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-3753/10/2570

Справа № 2а-3753/10/2570

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді – Бородавкіної С.В.

при секретарі – Андрушко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом закритого акціонерного товариства “Линовицький цукрокомбінат “Красний” до Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ЗАТ “Линовицький цукрокомбінат “Красний” не було допущено порушень в застосуванні норм податкового законодавства, в тому числі пункту 13.2 ст.13 Закону України від 28.12.1994 року № 334 “Про оподаткування прибутку підприємств”, п. 2 ст.11 Угоди між Україною та Федеративною республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на дохід і майно, ратифікованої Законом України від 22.11.1995 року.

В судовому засіданні представник позивача, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі та пояснила, що відповідно до п. 13.2 ст.13 Закону резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3 - 13.6, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності. Відповідно до п. 18.1 ст. 18 Закону, якщо міжнародним договором, ратифікованим Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються норми міжнародного договору. Отже в даному випадку повинні застосовуватися норми міжнародної угоди, яка укладена між Україною та Федеративною республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно, ратифікованої Законом України 22.11.1995 року, де в п.1 ст.11 чітко зазначено, що проценти які виникли в одній Договірній державі і сплачуються резиденту другої Договірної держави можуть оподатковуватися тільки у цій Другій договірній державі.

Підприємством були подані довідки, які підтверджують, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а тому позивач вважає дії відповідача неправомірними та просить скасувати податкове повідомлення –рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в якому зазначив, що позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

17.06.2010 року працівниками Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області, на підставі направлень на перевірку № 373 від 26.04.2010 р., № 484 від 27.05.2010 р., було проведено планову перевірку закритого акціонерного товариства “Линовицький цукрокомбінат “Красний” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 31.12.2009 року.

За результатами виїзної планової перевірки було складено акт № 620/23-00372629 від 17.06.2010 року

На підставі акту про результати планової виїзної перевірки ЗАТ “Линовицький цукрокомбінат “Красний”, було встановлено, що між ЗАТ “Линовицький цукрокомбінат “Красний”(далі - Позичальник) та нерезидентом фірмою Handelsgesellschaft mbH”Німеччина (далі - Кредитор) укладено кредитні договори від 08.07.2003 року № 1/2003 та від 21.07.2004 року № 4/2004, за якими Кредитор -німецька фірма - нерезидент надавала позивачу кредити з оплатою 10 % річних.

Відповідно до п.2 ст. 13 Закону резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), зобов'язані утримувати податок з таких доходів, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Під доходами з джерелом їх походження з України, відповідно до п. 1.11 ст. 1 цього Закону, визначаються будь-які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, сплачених резидентами України, доходи від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до портів, розташованих в Україні, доходи від продажу нерухомого майна, розташованого в Україні, доходи, отримані у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України, а також доходи страховиків-резидентів від страхування ризиків страхувальників-резидентів за межами України, інші доходи від господарської діяльності на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних служб України

Пунктом 18.1 ст. 18 Закону передбачено, якщо міжнародним договором, ратифікованим Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються норми міжнародного договору.

Законом України від 22.11.1995 року №449/95-ВР ратифіковано Угоду між Україною та Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на дохід і майно.

Відповідно до ст. 1 Угоди, ця Угода застосовується до осіб, які є резидентами однієї або обох Договірних Держав. Як вбачається з матеріалів справи, нерезидент - німецька фірма Handelsgesellschaft mbH” має статус резидента Федеративної Республіки Німеччина, на якого поширюється вищезазначена Угода.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Угоди під терміном “проценти” передбачається доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і, зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій чи боргових зобов'язань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобов'язань.

Пункт 1 статті 11 Угоди, визначає, що проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись тільки у цій другій Державі.

Однак такі проценти можуть оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 5 процентів від валової суми процентів в усіх інших випадках, відповідно до підпункту b) пункту 2 статті 11 Угоди.

Згідно п. 4 ст. 25 Угоди якщо оподаткування доходу в Договірній Державі здійснюється через утримання податку у джерела, і якщо це оподаткування обмежено положеннями цієї Угоди, тоді застосування зниження цього податку або звільнення від нього повинно бути визначено внутрішнім законодавством цієї Держави згідно з процедурами, що передбачені для цього компетентними органами двох Договірних держав.

Посилання позивача на статті 7 Угоди судом не береться до уваги, оскільки дана норма регулює оподаткування прибутку підприємства Договірної Держави, якщо тільки це підприємство не здійснює комерційної діяльності у другій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює комерційну діяльність, як вказано вище, прибуток підприємства може оподатковуватися в другій Державі, але тільки у тій частині, що відноситься до цього постійного представництва. Якщо підприємство Договірної Держави здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі через розташоване там постійне представництво, то в кожній Договірній Державі до такого постійного представництва відноситься прибуток, який воно могло б одержати, якби було окремим та самостійним підприємством, зайнятим такою ж або аналогічною діяльністю в таких же або аналогічних умовах і діяло цілком незалежно від підприємства, постійним представництвом якого воно є.

Судом не береться також до уваги посилання позивача на статтю 14 Угоди, оскільки вказана стаття регулює оподаткування доходів, що одержуються резидентом однієї Договірної Держави щодо професійних послуг чи іншої діяльності незалежного характеру. Термін "професійні послуги" включає, зокрема, незалежну наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку діяльність, так само, як і незалежну діяльність лікарів, адвокатів, інженерів, архітекторів, стоматологів і бухгалтерів.

Відповідно до п.17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р № 2181-III у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги закритого акціонерного товариства “Линовицький цукрокомбінат “Красний” до Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закритому акціонерному товариству "Линовицький цукрокомбінат "Красний" - відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Бородавкіна С.В.