Справа № 808/2309/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року о 16 год. 28 хв.Справа № 808/2309/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничокомерційна фірма «ГЮСС»

до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи»

про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма «ГЮСС» (далі позивач, ТОВ ВКФ «ГЮСС») до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі відповідач, Антимонопольний комітет), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи» (далі третя особа, ТОВ «МКС»), в якому позивач з у рахуванням зміни позовних вимог просить суд визнати незаконними дії відповідача з визнання поважними причин пропуску строку звернення з заявою та прийняття до розгляду заяви ТОВ «МКС» від 24.03.2016 №24/03/16, визнати незаконною та скасувати вимогу відповідача від 03.06.2016 №01-18/02-1281.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані дії та вимога є протиправними у звязку з допущеним відповідачем порушенням закону під час виникнення підстав для направлення оскаржуваної вимоги. Вказує, що підставою для направлення оскаржуваної вимоги стало прийняття відповідачем до розгляду заяви ТОВ «МКС» щодо розповсюдження ТОВ ВКФ «ГЮСС» неправдивих відомостей стосовно діяльності заявника. Позивач вважає, що заява ТОВ «МКС» подана до Антимонопольного комітету з пропуском строку звернення, визначеного ст.28 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», а поважність причин пропуску такого строку не доведена. Зазначає, що визнання відповідачем поважними причин пропуску строку звернення ТОВ «МКС» з заявою здійснено всупереч нормам права, є необєктивним та необґрунтованим, що свою чергу призвело до безпідставного складення та направлення на адресу позивача оскаржуваної вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що до відповідача надійшла заява ТОВ «МКС» про порушення ТОВ ВКФ «ГЮСС» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції. При вирішенні питання про прийняття даної заяви до розгляду відповідачем проаналізовано наведені у заяві причини пропуску строку звернення та визнано такі причини поважними. Вважає, що надання оцінки поважності причин пропуску строку звернення з заявою є дискреційним повноваженням органу Антимонопольного комітету України. Зазначає, що визнання поважними причин пропуску строку звернення з заявою не впливає на права та обовязки позивача, оскільки прийняття заяви до розгляду не змінює та не породжує для позивача обовязків. Відповідач вважає, що оскаржувана вимога є правомірною та обґрунтованою оскільки її складення та направлення зумовлено наявністю у відповідача відповідних повноважень. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначає про наявність підстав для прийняття та розгляду відповідачем заяви ТОВ «МКС». Вважає, що при зверненні до відповідача з заявою ТОВ «МКС» у повній мірі обґрунтувало поважність причин пропуску строку звернення та надало відповідні докази. Також вважає, що питання прийняття заяви з урахуванням дотримання строків звернення є виключним повноваженням відповідача. Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 29 березня 2016 року на адресу Антимонопольного комітету надійшла заява ТОВ «МКС» від 24.03.2016 №24/03/16 про порушення ТОВ ВКФ «ГЮСС» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, яке було вчинено ТОВ ВКФ «ГЮСС» шляхом поширення у 2014 році неправдивих відомостей, повязаних з діяльністю ТОВ «МКС» на ринку послуг з нарахування житлово-комунальних послуг в м.Запоріжжя, що завдало шкоди діловій репутації ТОВ «МКС» та спонукало до невиконання/неналежного виконання договірних зобовязань перед ТОВ «МКС».

14 квітня 2016 року Антимонопольним комітетом складено та направлено на адресу позивача вимогу №01-18/02-849, в якій, з посиланням на розгляд заяви ТОВ «МКС» щодо розповсюдження ТОВ ВКФ «ГЮСС» неправдивих відомостей стосовно діяльності заявника на ринку послуг з нарахування платежів за житлово-комунальні послуги, зобовязано ТОВ ВКФ «ГЮСС» у десятиденний строк з дня отримання вимоги надати до територіального відділення інформацію.

Позивач, не погодившись з прийняттям відповідачем до розгляду заяви ТОВ «МКС», складанням та направленням оскаржуваної вимоги, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ «МКС» пропущено шести місячний строк звернення до Антимонопольного комітету України зі скаргою на дії ТОВ ВКФ «ГЮСС», що мали місце у 2014 році, а відповідач безпідставно та необґрунтовано визнав поважними причини пропуску строку звернення та прийняв вказану заяву до розгляду, що в свою чергу зумовило безпідставне складання та направлення оскаржуваної вимоги.

Відповідач зазначає, що ТОВ «МКС» обґрунтувало поважність причин пропуску строку звернення з заявою, у звязку з чим така заява була прийнята до розгляду та для зясування обставин, викладених у заяві, на адресу позивача направлена оскаржувана вимога. Крім того відповідач вважає, що оскаржувані дії та вимога не порушують права та законні інтереси ТОВ ВКФ «ГЮСС».

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Пунктом 1 ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Отже, чинним законодавством відповідача наділено правом вимагати від суб'єктів господарювання інформацію при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Під час судового розгляду справи встановлено, що підставою для направлення оскаржуваної вимоги стало звернення ТОВ «МКС» з заявою від 24.03.2016 №24/03/16 про порушення ТОВ ВКФ «ГЮСС» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, яке було вчинено ТОВ ВКФ «ГЮСС» шляхом поширення у 2014 році неправдивих відомостей, повязаних з діяльністю ТОВ «МКС» на ринку послуг з нарахування житлово-комунальних послуг в м. Запоріжжя, що завдало шкоди діловій репутації ТОВ «МКС» та спонукало до невиконання/неналежного виконання договірних зобовязань перед ТОВ «МКС».

Так, в ході судового розгляду справи представник позивача не заперечував наявність у відповідача повноважень щодо витребування у субєктів господарювання інформації при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної інформації, в тому числі з обмеженим доступом, проте, вважав, що у відповідача відсутні підстави для прийняття заяви ТОВ «МКС» для розгляду, оскільки така заява подана із пропущенням встановленого законодавством строку.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» Закон застосовується до відносин, у яких беруть участь суб'єкти господарювання у зв'язку з недобросовісною конкуренцією, у тому числі у разі вчинення ними дій за межами України, якщо ці дії мають чи можуть мати негативний вплив на конкуренцію на її території, якщо інше не встановлено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України.

Статтею 27 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» визначено, що процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» особи, права яких порушені діями, визначеними цим Законом як недобросовісна конкуренція, можуть протягом шести місяців з дня, коли вони дізнались або повинні були дізнатися про порушення своїх прав, звернутися до Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень із заявою про захист своїх прав.

Закінчення строку звернення із заявою є підставою для відмови у прийнятті заяви, якщо орган Антимонопольного комітету України не визнає поважними причини пропуску строку звернення із заявою.

Таким чином, закінчення строку звернення із заявою про захист від недобросовісної конкуренції за загальним правилом має наслідком відмову у прийнятті такої заяви, винятком є випадки, коли причини пропуску строку звернення є поважними. При цьому орган Антимонопольного комітету України наділений повноваженням на власний розсуд аналізувати причини пропуску строку звернення та надавати оцінку їх поважності.

Відповідно до змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам «Стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень» від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів приватної особи від порушень з боку субєкта владних повноважень з позиції гарантування дотримання принципу верховенства права та з урахуванням вимог закону. При цьому забезпечення ефективності державного управління не є метою адміністративного судочинства, інакше судове втручання призвело б до порушення принципу розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень.

Отже, при наданні оцінки діям чи рішенням субєкта владних повноважень на предмет відповідності критеріям, встановленим ч. 3 ст. 2 КАС, не можуть зазнавати втручання повноваження, які відповідно до чинного законодавства здійснюються субєктом владних повноважень з певною свободою розсуду.

Таким чином, враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, не заперечували проти тієї обставини, що ТОВ «МКС» при зверненні до Антимонопольного комітету з заявою пропустило строк звернення, передбачений ст. 28 «Про захист від недобросовісної конкуренції», при вирішенні позовних вимог про визнання протиправними дій Антимонопольного комітету суд має встановити, чи було заявником наведено доводи в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку, проте питання обґрунтованості таких доводів не може зазнавати судової оцінки, оскільки є дискрецією відповідача.

Судом встановлено, що в квітні 2014 року прокуратурою Запорізькою області було направлено для розгляду за належністю до Антимонопольного комітету звернення ТОВ «МКС» стосовно дискримінації ТОВ «МКС» з боку ТОВ ВКФ «ГЮСС».

Листом від 07.05.2014 №01-18/08-1208 відповідач повідомив ТОВ «МКС», що в діях ТОВ ВКФ «ГЮСС» ознаки порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції відсутні, а також зазначив, що у разі отримання документів, які підтверджують поширення ТОВ ВКФ «ГЮСС» неправдивої інформації, ТОВ «МКС» має право звернутися до Відділення з відповідною заявою.

Під час звернення до відповідача з заявою від 24.03.2016 №24/03/16, ТОВ «МКС» надало додаткові документи, які, на думку підприємства, підтверджують поширення позивачем у 2014 році неправдивих відомостей, повязаних з діяльністю ТОВ «МКС» на ринку послуг з нарахування житлово-комунальних послуг в м. Запоріжжя, та завдання шкоди діловій репутації ТОВ «МКС», що призвело до невиконання/неналежного виконання договірних зобовязань інших осіб перед ТОВ «МКС».

Зокрема, у заяві ТОВ «МКС» послалось на додаткові докази, яких не існувало у 2014 році, серед іншого, судові рішення Донецького апеляційного господарського суду, господарського суду Запорізької області, висновок судового експерта.

Таким чином, судом встановлено, що у поданій заяві ТОВ «МКС» навело обґрунтування поважності причин пропуску строку, встановленого ст. 28 «Про захист від недобросовісної конкуренції» та надано відповідні докази.

В свою чергу відповідач в межах реалізації дискреційних повноважень, за результатами аналізу викладених у заяві обставин та поданих документів, дійшов висновку про поважність причин пропуску такого строку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення ТОВ «МКС» з заявою про захист від недобросовісної конкуренції з боку ТОВ ВКФ «ГЮСС» є правомірними, у звязку з чим підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання таких дій протиправними відсутні.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на завдання адміністративного судочинства до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення (нормативно-правові акти чи правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, проте задоволенню підлягають лише позовні вимоги щодо захисту порушених права та інтересів.

Суд враховує, що вирішення питання щодо необхідності початку розгляду справи про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції або про відмову заявнику у розгляді заяви є способом реалізації покладених законодавством на органи Антимонопольного комітету України владних управлінських функцій у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Крім того, за змістом ст.30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов'язкові для виконання рішення про:

визнання факту недобросовісної конкуренції;

припинення недобросовісної конкуренції;

офіційне спростування за рахунок порушника поширених ним неправдивих, неточних або неповних відомостей;

накладання штрафів;

закриття провадження у справі.

Аналіз вищенаведеного надає підстави для висновку проте, що оскаржувана вимога, яка направлена відповідачем на виконання покладених на нього повноважень до початку розгляду справи про недобросовісну конкуренцію, не створює, не змінює та не припиняє для позивача права й обов'язки у сфері захисту економічної конкуренції, зокрема не встановлює факту вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та не передбачає застосування негативних наслідків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма «ГЮСС» в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма «ГЮСС» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі прийняття постанови у письмовому провадженні або складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко