Справа № 818/1105/16
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р.Справа № 818/1105/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв'язку у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2016р. по справі № 818/1105/16 за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області , Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення,поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції в Сумській області та просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправними дії Головного управління національної поліції в Сумській області щодо призначення та проведення атестації ОСОБА_1;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 14 ГУ НП в Сумській області від 10.08.2016 року зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Сумській області № 279 о/с «По особовому складу» від 29.09.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1, з посади поліцейського Сумського відділу міліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області та поновити ОСОБА_1 на службі в поліції.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Сумській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до наказу ГУНП в Сумській області від 07.11.2015 № 12 о/с (а.с. 48) в порядку переатестування ОСОБА_1, яка прибула з МВС, призначена на посаду помічника слідчого Сумського відділу поліції (м.Суми), тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку сержанта поліції ОСОБА_2, з присвоєнням їй спеціального звання «старший сержант поліції» (а.с. 48).

В подальшому, ОСОБА_1 була включена до списків поліцейських, що підлягали атестації.

Відносно позивача було складено атестаційний лист (а.с. 18) та інформаційну довідку в яких зазначено, що позивач проходить службу в органах внутрішніх справ з 2011 року, в органах поліції працює з 07.11.2015. За час служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендувала себе з позитивного боку, як дисциплінований, відповідальний та сумлінний працівник. Нормативні документи, які регламентують службову діяльність знає та правильно використовує в службовій діяльності. Висновок прямого керівник - займавній посаді відповідає. У розділі ІІ «Висновок прямого керівника» атестаційного листа зазначено, що ОСОБА_1 займаній посаді відповідає (а.с. 18).

Проте, за результатами атестації позивача атестаційною комісією № 14 ГУНП в Сумській області складено протокол ОП № 15.00021209.0050774 від 10.08.2016 року (а.с. 49-50).

Під час проведення атестації було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою атестаційної комісії № 14 ГУНП в Сумській області поставлено на голосування рішення, а саме: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». За результатами голосування: за - 3, проти - 2. Підстави прийняття такого рішення комісія не зазначила: Результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа позивача, з яким він ознайомлений 16.08.2016 року.

З урахуванням висновків атестаційної комісії, викладених в Протоколі ОП № 15.00021209.0050774 від 10.08.2016 року (а.с. 49-50), ОСОБА_3 відповідно до Наказу ГУ НП в Сумській області № 279 о/с від 29.09.2016 року (а.с. 30) було звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 5 (через с лужбову невідповіднісьь) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції в Сумській області від 10.08.2016 року та наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від № 279-о/с від 29.09.2016 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції прийняті відповідачем необґрунтовано, а, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з наказом голови Національної поліції України від 23.11.2015 року № 102 прийнято рішення про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої можливості та відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 року № 1465.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11.02.2016 року № 160 призначено проведення атестування поліцейських ГУНП в Сумській області та підпорядкованих підрозділів, а також створено атестаційні комісії (а.с. 37-40) (далі - АК), яким керівникам структурних підрозділів доручалося скласти списки поліцейських, що підлягали атестації.

Атестаційна комісія №14 ГУ НП в Сумській області - є спеціальним органом з питань проведення атестування поліцейських, який створено відповідно до п.п. 2 п. 2 Розділу ІІ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 року № 1465 (далі Інструкція № 1465), до компетенції якого входить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Згідно до п. п. 4 п. 1, п. п. 2 п. 2, п. п. 2 п. 3 Розділу ІІ Інструкції, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування передбачають розміщення на офіційному веб-сайті МВС України, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії.

У Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

До складу атестаційних комісій органів поліції входять голова комісії та секретар комісії, які визначаються керівником органу поліції за погодженням із Головою Національної поліції України.

До зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації.

Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди.

Як зазначено вище, наказом ГУ НП в Сумській області № 922 від 14.07.2016 року (а.с. 37-38) було створено та затверджено персональний склад АК № 14 ГУ НП в Сумській обалсті.

Проте оголошення про набір до атестаційних комісій на офіційних сайтах МВС України (www.mvs.gov.ua), Національної поліції України (www.npu.gov.ua), ГУ НП в Сумській області (www.od.npu.gov.ua) не розміщувались.

Відповідачем, ГУ НП в Сумській області, не надано документально підтверджених доказів такого розміщення.

Тобто, склад комісії був затверджений без дотримання встановленого п.п. 4 п. 1 Розділу ІV Інструкції порядку.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про професійний розвиток працівників», атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації.

МВС України продовжено на 2016 рік дію галузевої угоди, яка укладена на 2012-2014 роки з Професійною спілкою атестованих працівників органів внутрішніх справ, до складу якої входять атестовані працівники міліції, що перейшли на службу до органів Національної поліції України.

Завданням цієї профспілкової організації є захист трудових та соціальних прав атестованих працівників органів внутрішніх справ, які входять до її складу в якості членів професійної спілки. Тобто, вказаний орган повинен захищати права працівників органів внутрішніх справ будь-якими визначеними законом способами, в тому числі шляхом участі представника цієї профспілкової організації у складі атестаційних комісій.

Натомість, до складу АК № 14 ГУ НП в Сумській області, в порушення наведеної норми закону, не був включений представник профспілкової організації для забезпечення захисту прав поліцейських, з якою у МВС України укладена галузева угода.

На підставі п. 4 розділу ІІІ Інструкції, член атестаційної комісії повинен бути відведений, якщо є інформація про конфлікт інтересів або обставини, що викликають сумнів у його безсторонності. Якщо такі обставини існують, член атестаційної комісії повинен заявити самовідвід. Із тих самих підстав відвід члену комісії можуть заявити особи, щодо яких атестаційна комісія може прийняти рішення.

Ознайомившись зі змістом протоколу атестаційної комісії ОП № 15.00012209.0050774 від 10.08.2016 року, колегія суддів встановила відсутність відомостей про доведення позивачу складу членів комісії, роз'яснення права на відвід членам комісії, голові та секретарю.

Як передбачено ч. 1 ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію», призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Однією з гарантій незалежності поліцейського є проходження атестацій щодо відповідності його займаній посаді виключно з підстав, визначених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського.

Пунктами 9-12 Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено проведення атестації усіх без будь-яких виключень працівників поліції, які перейшли на службу за переводом з лав міліції, як передумову їх прийняття на службу в Національну поліцію чи зайняття ними конкретних посад.

Колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Стосовно наявності індивідуальних підстав для проведення атестації позивача, визначених Законом України «Про Національну поліцію», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», підставами проведення атестації поліцейського у окремих випадках є: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з наказом ГУНП в Сумській області від 07.11.2015 року № 12 о/с ОСОБА_1 була призначена за її заявою на посаду в поліції з присвоєнням їй спеціального звання «старший сержант поліції», що прибула з МВС в порядку переатестування. При цьому, вказаний наказ містить застереження про тимчасовість призначення позивача на посаду на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку сержанта поліції ОСОБА_2), але підстава щодо тимчасовості призначення на посаду не настала та не була основною для призначення наступного атестування.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що призначаючи ОСОБА_1 на відповідну посаду в органах поліції, відповідач визнав, що позивач відповідає вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію». Зазначений наказ свідчить по те, що відповідач взяв на себе відповідальність за його достовірність, а саме: за відповідність позивача вимогам до поліцейських та за його призначення в порядку переатестування.

Зі змісту наявних в атестаційному листі позивача даних, атестація проводилась за відсутності посилання на жодну з підстав проведення атестації поліцейського, які визначені у ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, встановлено відсутність індивідуальних підстав для проведення атестування позивача.

Крім того, колегія суддів вважає, що проведення атестації позивача протягом першого року проходження служби після призначення на посаду є незаконним виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі № 21-42а12 та від 17.02.2015 року по справі № 21-8а15 зроблений висновок про те, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема,Законом України «Про міліцію», Законом України «Про державну податкову службу», «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР», а тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, при цьому, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції, тобто, Законом України «Про Національну поліцію» не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з урахуванням висновків Верховного Суду України, про можливість застосування до спірних правовідносин окремих положень Закону України «Про професійний розвиток працівників».

Згідно до положень ст. 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників», не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 працювала в органах поліції з 07.11.2015 року, проведення атестації позивача у серпні 2016 року суперечить вищезазначеним вимогам законодавства.

На підставі п. п. 10, 15, 16, 20 Розділу ІV Інструкції, атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати повноту виконання функціональних обовязків, показники службової діяльності, рівень теоретичних знань та професійних якостей, оцінки з професійної і фізичної підготовки, наявність заохочень, наявність дисциплінарних стягнень, результати тестування, результати тестування на поліграфі (у разі проходження) та на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до Протоколу АК № 14 ГУ НП в Сумській області ОП № 15.00021209.0050774 від 10.08.2016 року членами комісії, під час проведення атестації, досліджено декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел. Також, в протоколі зазначено, що членами комісії поставлені питання, які стосувалися професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

Зазначені в протоколі документи, які наявні в матеріалах справи, не містять фактів неповноти виконання функціональних обов'язків позивачем, низьких показників службової діяльності, негативних оцінок з професійної і фізичної підготовки, недбалого відношення позивача до службових обов'язків. Позивач за період служби має 1 дисциплінарне стягнення, на теперішній час діючих дисциплінарних стягнення на має, заборони передбачені ч. ч. 3,4 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1 не застосовуються. Позивач вимоглива до себе, справедлива, готова поступитися особистим в інтересах служби. Стан здоровя, фізична підготовленість, володіння табельною вогнепальною зброєю на прийнятному рівні.

За результатами атестування АК № 14 ГУ НП в Сумській області дійшла висновку: «3 - за» (займані посаді не відповідає), 2 - «проти звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність».

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б містили обґрунтування рішення атестаційної комісії щодо службової невідповідності позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога позивача про визнання дії АК № 14 ГУ НП в Сумській області щодо проведення атестації відносно ОСОБА_1 протиправними та скасування рішення (висновку) АК № 14 ГУ НП в Сумській області від 10.08.2016 року та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Оскільки наказ від 29.09.2016 року року № 279 о/с прийнято на підставі висновку АК №14 ГУ НП в Сумській області від 10.08.2016 року, який визнано протиправним та та таким, що підлягає скасуванню, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Сумській області від 29.09.2016 року № 279 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області, та в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області № 279 о/с від 29.09.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно позовної вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, оскільки, згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Беручи до уваги те, що звільнення позивача відбулося 29.09.2016року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, що передували звільненню (липень, серпень 2016 року).

У відповідності до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

На підставі п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як передбачено п.у 8 зазначеної постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно до довідки про доходи від 11.10.2016 року, виданої Головним управлінням національної поліції в Сумській області, заробітна плата позивача за останні два місяці становила: у липні 2016 року - 3 240,00 грн., у серпні - 3 240,00 грн. (а.с. 47). Так, середньоденне грошове забезпечення позивача складає (3 240,00 грн. + 3 240,00 грн.): ( 31 день + 31 день) = 104,52 грн. Час вимушеного прогулу позивача становить 21 день з дня звільнення по день постановлення рішення, що поновлює порушенні права позивача. Сума стягнення за час вимушеного прогулу становить: 104,52 грн. х 21 = 2 194,92 грн.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем необґрунтовано, а, отже, позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2016 року по справі № 818/788/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2016р. по справі № 818/1105/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 13.02.2017 р.