Справа № 818/848/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р.Справа № 818/848/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Дахна В.П.,

представника третьої особи - Трегуб Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2016р. по справі № 818/848/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області , третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області -

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області -, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області в зарахуванні до вислуги років в органах внутрішніх справ вислуги в пільговому обрахуванні, що становить 2 роки 1 міс. 5 днів та період навчання - 2 роки 4 місяці, а також відмову в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років,

- зобов'язати відповідача оформити та подати до органів Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VІ, з урахуванням вислуги - 23 роки 29 днів.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2016р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017р. розгляд справи проводиться в режимі відеоконференції.

Позивач та його представник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Представник відповідачів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, сторони, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 09.02.1998 року по 06.11.2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ в УМВС України в Сумській області на посадах молодшого та середнього начальницького складу (а.с. 40 - 44).

Наказом №394 о/с від 06.11.2015 р. ОСОБА_1 звільнено з 06.11.2015 р. з посади інспектора-чергового чергової частини штабу Сумського міського відділу у запас Збройних Сил України за п.64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та згідно з п.10 р. XI Закону України "Про Національну поліцію". Вислуга років на 06.11.2015 р. складає: календарна - 18 років 07 міс. 14 днів, пільгова вислуга - 2 роки 1 міс. 5 днів, в органах внутрішніх справ - 17 років 8 міс. 27 днів, в Збройних Силах - 10 міс. 17 днів, вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 18 р. 07 міс. 14 д. (а.с. 9).

На звернення позивача від 14.12.2015р. Головне управління Національної поліції в Сумській області листом від 29.12.2015р. за вих. №2/2-334 повідомило, що станом на 06.11.2015р. (час звільнення з органів внутрішніх справ) вислуга років у календарному обчисленні складала 18 років 07 місяців 14 днів. Оскільки згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VІ, пенсія працівникам органів внутрішніх справ за вислугу років призначається, у разі їх звільнення зі служби з 01.10.2015р. по 30.09.2016р. за наявності на день звільнення вислуги 22 календарні роки та 6 місяців і більше, то підстави для призначення пенсії відсутні (а.с. 12, 13).

Листом від 21.03.2016р. за вих. №12/2/111-73 Головне управління Національної поліції в Сумській області надало відповідь на звернення позивача від 19.02.2016р. та повідомило заявника, що у зв'язку з тим, що оскільки заявник здобував вищу освіту під час проходження служби в органах внутрішніх справ, то відсутні підстави для зарахування часу навчання до вислуги років (а.с. 14, 15-16).

Вважаючи протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо відмови в зарахуванні до вислуги років в органах внутрішніх справ вислуги в пільговому обрахуванні, що становить 2 роки 1 міс. 5 днів та період навчання - 2 роки 4 місяці, а також відмову в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату звільнення з органів внутрішніх справ вислуга позивача становить 20 роки 08 місяці і 19 днів, що недостатньо для набуття ним права на пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Питання щодо обчислення вислуги років при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII ) та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону № 2262-XII, до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Аналогічний порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, встановлено і в пункті 2 Порядку № 393.

Так, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" № 393 від 17 липня 1992 року (в редакції, яка була чинною на час звільнення позивача зі служби), до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Тобто, навчання обов'язково має передувати вступу на військову службу або призначенню на відповідну посаду; особі після закінчення навчального закладу повинно бути присвоєне офіцерське звання.

У наведеному вище тексті норми права розділові знаки і сполучник "також" у сполученні з "а" вказують, що обставини, викладені після сполучника, мають таке саме значення, як і викладені до зазначеного сполучника. Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з синтаксичної структури речення додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у ст. 17 вказаного вище Закону, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Таким чином, на підставі аналізу наведених вище норм права та враховуючи особливий статус осіб, які мають право на пенсію військовослужбовця, колегія суддів апеляційної інстанції при розгляді цієї справи дійшла висновку про те, що до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону № 2262-XII додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Як вбачається з довідки Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ № 2/103 від 11.07.2016 р., ОСОБА_1 дійсно навчався у складі слухачів заочної форми навчання Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ з 01 вересня 2000 р. по 29 квітня 2005 р. та отримав повну вищу освіту зі спеціальністю "Правознавство" (а.с. 23 - 24).

Під час розгляду справи встановлено, що в цей же період позивач проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ, що підтверджується послужним списком, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 40 - 44).

Враховуючи особливий статус осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ сам факт того, що позивач під час служби в органах внутрішніх справ навчався у вищому навчальному закладі не є достатньою підставою для зарахування цього періоду навчання до вислуги років (як календарної, так і пільгової).

Таким чином, оскільки період навчання позивача не передував вступу на службу в органах внутрішніх справ, то період навчання з 01 вересня 2000 р. по 29 квітня 2005 р. в Сумській філії Харківського національного університету внутрішніх справ не підлягає окремому зарахуванню до вислуги років позивача.

Згідно з п. 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується на пільгових умовах:

в) один місяць служби за півтора місяця :

проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ в підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються органами МВС.

г) один місяць служби за сорок днів:

особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Із довідки Головного управління Національної поліції в Сумській області № 2928/12/2102-2016 від 01.11.2016 р. убачається, що ОСОБА_1 проходив службу в період з 03.11.2006 р. - 02.03.2007 р. - на посаді міліціонера приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво при УМВС; з 02.03.2007 р. - 07.02.2009 р. - на посаді інспектора патрульної служби другої роти батальйону патрульної служби при Сумському міському відділі УМВС України в Сумській області; з 07.02.2008 р. по 22.05.2009 р. - на посаді інспектора патрульної служби другої роти батальйону патрульної служби, підпорядкованого Сумському міському відділу УМВС України в Сумській області; з 22.05.2009 р. - 01.08.2009 р. - на посаді оперуповноваженого сектора БЗПТЛ Сумського МВ; з 30.12.2009 р. - 23.11.2011 р. - оперуповноважений (за рахунок посади старшого оперуповноваженого) сектора карного розшуку Зарічного РВ СМУ (а.с. 120 - 121).

Отже, вище зазначені періоди служби позивача зараховуються до вислуги років на пільгових умовах відповідно до п.п "в", "г" п. 3 Порядку № 393.

Судом встановлено, що наказом № 394 о/с від 06.11.2015 р. УМВС України в Сумській області періоди служби позивача на вище зазначених посадах зараховані на пільгових умовах, а саме: 02 роки 01 місяць 05 днів, що відповідає п. 3 Порядку № 393.

Що стосується вимоги про визнання протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області в оформленні документів для призначення пенсії за вислугу років та зобов'язання відповідача оформити та подати до органів Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VІ, з урахуванням вислуги - 23 роки 29 днів колегія суддів зазначає наступне.

За приписами пункту "а" ст. 12 Закону № 2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, станом на дату звільнення з органів внутрішніх справ вислуга років позивача становить 20 років 08 місяців 19 днів, що недостатньо для набуття ним права на пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати по справі не підлягають розподілу в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2016р. по справі № 818/848/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бартош Н.С. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.02.2017 р.