Справа № 174/654/16-а(п/с2-а/174/30/2016)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 рокусправа № 174/654/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у листопаді 2016 року звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни - учаснику бойових дій у розмір передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни - учаснику бойових дій у розмірі передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в межах їх компетенції, здійснити дії щодо перерахунку, нарахуванню та виплати щорічної одноразової грошової допомоги як учаснику війни - учаснику бойових дій, яка виплачується щорічно до 5 травня, відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» у розмірі станом на 01 травня 2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, з 07 травня 2015 року по 17 травня 2015 року - як учасник бойових дій, з 18 травня 2015 року - як інвалід війни III групи.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити невиплачену частину одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік у сумі 4730,00 грн.

Як вбачається з довідки Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивачу у 2016 році була виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня, як інваліду III групи, у розмірі 2310,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктом 26 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 141 від 2 березня 2016 року установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: 1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 2975 гривень; II групи - 2600 гривень; III групи - 2310 гривень.

Вказані положення є чинними та не визнавалися такими, що не відповідають закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідачів щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році, як інваліду війни III групи, у розмірі 2310,00 грн., адже вказана виплата здійснена відповідно до положень Бюджетного кодексу України, приписів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 2 березня 2016 року.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року в адміністративній справі № 174/654/16-а - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров