Справа № 815/927/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/927/17
УХВАЛА

16 лютого 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Омега до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанов про арешт майна боржника від 01.12.2010 р., від 09.11.2009р., від 27.10.2014р., від 06.08.2015р., зобовязання зняти арешт, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ Факторингова компанія Омега до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить:

скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.12.2010 р., яка винесена державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_1 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1;

скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.11.2009 р., яка винесена державним виконавцем Георгієвим В.І. в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1;

скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.10.2014 р., яка винесена державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №45087693 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1;

скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.08.2015 р., яка винесена державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження №48336397 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1;

зобов'язати Приморський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ у Одеській області зняти арешти, що зареєстровані за реєстраційним № 10555466 від 01.12.2010р. за реєстраційним №9247634 від 16.11.2009 р., за номером запису обтяження 4207576 від 30.10.2014р. та за номером запису обтяження 10700194 від 06.08.2015р. з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суддя встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження за вказаним адміністративним позовом, з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби встановлені ст. 181 КАС України.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби №3 від 13 грудня 2010 року судами при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналогічний порядок звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про зняття арешту з майна передбачено ч. 2 ст. 114 та ст. 152 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, даний адміністративний позов про скасування постанов про накладення арешту державних виконавців заявлено у зв'язку із наявністю у позивача пріоритетного права звернення стягнення на іпотечне майно перед іншими кредиторами, тобто предметом позову у цій справі є спір з іншим кредитором про захист наявного у позивача переважного права звернення стягнення на майно як іпотекодержателя.

При цьому, право особи на оскарження рішення державного виконавця в адміністративному процесі не є абсолютним, оскільки таке оскарження може здійснюватися лише за умови відсутності іншого встановленого законом порядку судового розгляду рішень, дій чи бездіяльності виконавчої служби, що прямо зазначено у статті 181 КАС України та у пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13 грудня 2010 року.

З огляду на викладені обставини суддя приходить до висновку, що для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження, оскільки для вирішення питання про зняття арешту з майна необхідно встановити наявність права позивача на визначене майно шляхом дослідження цивільних правовідносин, які виникли між сторонами за договором іпотеки з урахуванням прав третіх осіб-кредиторів.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями давати оцінку даним цивільним правовідносинам, а тому такі вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказаний висновок суду відповідає висновкам Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 21-41а16 від 14 червня 2016 року, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, суддя вважає, що спірні правовідносини не відносяться до компетенції адміністративного суду, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, розяснивши позивачу його право звернутись із зазначеними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 109, 165, 181 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Омега до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанов про арешт майна боржника від 01.12.2010 р., від 09.11.2009р., від 27.10.2014р., від 06.08.2015р., зобовязання зняти арешт.

Розяснити позивачу право на звернення з відповідним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою з тих самих підстав до Одеського окружного адміністративного суду не допускається.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя: Г.П. Самойлюк