Справа № 165/1949/16-а, 2а/165/83/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Справа № 876/9397/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Матковської З.М.

судді Запотічного І.І.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2016 року по справі № 165/1949/16-а, 2а/165/83/16 за позовом ОСОБА_1 до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,у якому просив: визнати неправомірними дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку та призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; зобов'язати Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити призначення та виплату відповідно до Закону України « Про прокуратуру» із включенням до розміру заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії, посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років та інше, з 21 вересня 2016 року.

В обгрунтування вимог позову позивач покликається на те, що з 30 листопада 2014 року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він отримував пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання на підставі довідки МСЕК. На час встановлення йому ІІ групи інвалідності він працював в органах прокуратури, де і на даний час продовжує працювати на посаді прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури. На момент звернення 21 вересня 2016 року до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, стаж роботи позивача в органах прокуратури складав більше 10 років. Після призначення пенсії, відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Позивач 21 вересня 2016 року звернувся із заявою до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, як правонаступника управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську, та з відповідними доданими до заяви довідками про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за класний чин, надбавка за вислугу років та інше), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» і переведення його на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», мотивуючи тим, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру», тому з 01 червня 2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не призначаються та не перераховуються, а відтак проводити позивачу перехід пенсії з інвалідності від загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та заяви від 21 вересня 2016 року немає підстав.

Позивач вважав такі дії відповідача неправомірними відтак звернувся до суду з позовом.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2016 року позов задоволено: визнано дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в перерахунку та призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_1, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання з 21 вересня 2016 року неправомірними; зобов'язано Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» із включенням до розміру заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії, посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років та інше, починаючи з 21 вересня 2016 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною та необґрунтованою, Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач покликається на те, що з 1 червня 2016 року, відповідно до п.5 розділу III Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» обумовлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта депутата України та призначаються на загальних підставах. Крім того, відповідач зазначає, що стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VIII від 14 жовтня 2014 року, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, мала набрати чинності з 25 квітня 2015 року (через 6 місяців після опублікування цього закону). Водночас, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо відтермінування набрання чинності" № 335-VIII від 21 квітня 2015 року змінив дату набрання чинності з 25 квітня 2015 року на 15 липня 2015 року.

Відтак, відповідач вважає, що судом не враховано вищезазначені положення нормативно-правових актів, що регулюють питання призначення, перерахунку, виплати пенсії та застосовано не діючу на даний момент норму закону. Відповідач просить апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до п.3. ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, та оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а оскаржену постанову слід залишити без змін, виходячи з викладених нижче обставин та мотивів.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, та йому була призначена пенсія як інваліду ІІ групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 30 листопада 2014 року.

На момент визнання позивача ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІ групи він працював на посаді прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури, де і працює по даний час, а відповідно - на посаді, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру». Стаж роботи позивача на таких посадах становив більше десяти років.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про переведення з одного виду на інший вид пенсії, а саме на пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру», як інваліду ІІ групи внаслідок загального захворювання, на що 29 вересня 2016 року отримав відповідь, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру», тому з 01 червня 2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не призначаються та не перераховуються, відтак проводити йому перехід пенсії з інвалідності від загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно заяви від 21 вересня 2016 року немає підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмовивши у призначенні та виплаті пенсії позивачу, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду у Волинській області порушило його законні права та інтереси.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 9 ст. 86 цього Закону передбачено, що прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Відповідно до ч. 15 цієї ж статті тимчасово, у період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, та з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Така ж норма закону також зазначена в ч. 1 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому суд зазначає, що порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно абз.1 ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Статтею 36 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Отже органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні сприяти забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного життя нарівні з іншими громадянами.

Стосовно прохання позивача врахувати при перерахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії, посадового окладу, надбавки за класний чин, надбавки за вислугу років та інше суд зазначає наступне.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги, так як такі не спростовують висновків суду першої інстанції. При цьому суд зазначає, що у даному спорі йде мова не про безпосереднє призначення пенсійного забезпечення, а зміна позивачем одного виду пенсійного забезпечення на інше.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів апелянта стосовно неправомірності оскарженої постанови суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2016 року по справі № 165/1949/16-а, 2а/165/83/16- без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.І.Довга

Судді З.М.Матковська

І.І.Запотічний