Справа № 825/150/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/150/17 Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.,

за участю секретаря судового засідання: Вітковської К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені №, №, №, №.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року адміністративний позов залишено без руху.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Підставою для постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції було те, що позивачем не сплачено судовий збір та не надано доказів, які підтверджують незадовільний матеріальний стан позивача.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги: ухвалу суду першої інстанції змінити у частині визначення способу усунення недоліків позовної заяви.

Згідно із ст.. 199, 201 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви додано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі незадовільного майнового стану(а.с.12).

Так, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено.

Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Так, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору.

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для звільнення сторони від сплати.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем долучено: копію рішення Корюківського районного суду від 19 листопада 2014 року (про стягнення з позивача заборгованості); копію Апеляційного суду Чернігівської області від 29 січня 2015 року, яким рішення Корюківського районного суду від 19 листопада 2014 року залишено без змін; постанову начальника державної виконавчої служби Корюківського районного управління юстиції Левченко М.О. про відкриття виконавчого провадження від 26 лютого 2015 року (про стягнення з позивача заборгованості).

На думку суду першої інстанції зазначених доказів недостатньо для підтвердження незадовільного майнового стану позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Отже обов'язковою складовою частиною ухвали про залишення позовної заяви без руху є спосіб усунення недоліків.

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду першої інстанції, позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви єдиним шляхом - подання до суду документі про сплату судового збору у відповідному розмірі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Розглядаючи законність відмови про звільнення від сплати судового збору, у рішенні «ФК Мретебі проти Грузії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд, неналежним чином дослідив аргументи позивача, не вказав, чи достатньо наданих доказів на підтвердження фінансової неможливості сплатити судовий збір та не витребував докази, яких, на його думку, не вистачало.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у випадку недостатності поданих доказів для підтвердження незадовільного майнового стану позивача, суд повинен запропонувати подати додаткові докази, користуючись повноваженнями закріпленими у ч. 1 ст. 108 та ч. 4,5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не зазначив про можливість подання додаткових доказів на підтвердження незадовільного майнового стану позивача.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, суд апеляційної вважає необхідним змінити ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року, зазначивши, що способом усунення недоліків позовної заяви є: подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у відповідному розмірі або документів які належним чином підтверджують незадовільний майновий стан позивача.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.. 199, 201 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 202, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року - задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року - змінити у частині визначення способу усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_3, зазначивши, що способом усунення способом усунення недоліків позовної заяви є: подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у відповідному розмірі або документів які належним чином підтверджують незадовільний майновий стан позивача.

У решті ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 13.02.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.

Желтобрюх І.Л.