Справа № 161/15536/16-а
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/153/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Бубнюка Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

22.11.2016 позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо самовільного встановлення металевої конструкції (гаража) на прибудинковій території загального користування, що є порушеня п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька». 30.09.2016 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вищевказане правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважаючи дану постанову незаконною 08.10.2016 ОСОБА_2 було подано скаргу до виконавчого комітету Луцької міської ради. Зазначає, що відповідачем не було з'ясовано дійсних обставин справи та не доведено вину позивача в адміністративному правопорушенні. Проте, 02.11.2016 за результатами голосування, дана скарга не була прийнята до розгляду на засіданні.

А тому, просить суд скасувати постанову № 651 від 30.09.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Луцької міської ради.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в адміністративному позові. Просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що придбав гараж ще в 1999 році разом з квартирою. Самовільно його не встановлював.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав, заперечував щодо їх задоволення з підстав викладених в письмових запереченнях. Вказував на те, що складений щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення відповідав вимогам закону. Розгляд справи адмінкомісією відбувався на підставі протоколу. Позивач не заперечував, що користується гаражем.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2016 щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 910-16, відповідно до якого виявлено, що ОСОБА_2 самовільно встановив металеву конструкцію (гараж) біля АДРЕСА_1, що є порушенням ст. 152 КУпАП, п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька» (а.с.3).

Постановою № 651 від 30.09.2016, винесеною на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.(а.с. 4).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, в тому числі, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 152 КУпАП передбачає умисну форму вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

За твердженнями відповідача порушення ОСОБА_2 п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька», полягає у самовільному встановленні металевої конструкції (гаража) на прибудинковій території загального користування біля АДРЕСА_1.

Однак, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого частина 2 статті 71 КАС України покладає обов'язок доказування в адміністративному судді правомірності прийнятих ним рішень, не надано жодного доказу щодо самовільного встановлення саме ОСОБА_2 (про що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2016) металевої конструкції (гараж).

З пояснень позивача у судовому засіданні з'ясовано, що гараж ним самовільно не встановлювався, перейшов у користування від попереднього власника при покупці квартири в 1999 році. З того часу фактично ним і користується.

Формулювання складу правопорушення «як самовільне встановлення металевої конструкції (гараж)» спростовується матеріалами справи, як в частині особи правопорушника, так і щодо самовільного встановлення спірного гаражу.

Зважаючи на заперечення позивача при складенні протоколу, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували відсутність дозвільних документів та спростовували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містять.

Жодних дій спрямованих на з'ясування суб'єктивної сторони складу правопорушення адміністративна комісія не здійснила, зокрема, не було встановлено ким, в який період часу, на якій підставі було здійснено встановлення металевої конструкції. Крім того, адміністративною комісією не було враховано об'єктивних причин відсутності у позивача нової дозвільної документації.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Луцької міської ради №15/6 від 30.11.2016 «Про скасування рішень виконавчого комітету міської ради від 01.06.2016 №310-10, 310-14, 310-15» скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.06.2016, в тому числі рішення №310-13 «Про демонтаж металевих конструкцій на АДРЕСА_1».

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження заперечень, які б спростовували доводи позивача, а тому із врахуванням встановлених обставин, вимога позову про скасування постанови є підставною та обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 69, 70, 71, 159, 160, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 23, 152, 251, 256, 278, 279, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №651 від 30 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій