Справа № 286/3424/16-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Невмержицький С.С.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА
іменем України
"14" лютого 2017 р. Справа № 286/3424/16-а
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Охрімчук І.Г.
суддів: Жизневської А.В.
Котік Т.С.
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "27" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення пенсії
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС у 1986 року зі зниженням пенсійного віку на 10 років у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що йому виповнилось 50 років, він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, і так як він в період з 04.05.1986 року по 29.11.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то відповідно до п.1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років. Однак, відповідач відмовив йому у призначенні пенсії, посилаючись на відсутність первинних документів, які підтверджують його роботу в зоні відчуження в певний період. Позивач вважає відмову відповідача протиправною.
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 27.12.2016р. позов задоволено. Зобов`язано Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирської області призначити позивачу пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2 із зниженням пенсійного віку на 10 років, у відповідності до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 грудня 2016 року.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить постанову суду від 27.12.2016р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. На думка скаржника, відсутні підстави для призначення позивачу пенсії на умовах п.1 ст.55 ЗК "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки надана управлінню довідка Краснознаменного округу №51/2056 від 24.07.1992р. не мітить назву об`єкта та даних про місце перебування в зоні відчуження.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і при досягненні 50 років, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку. Листом від 06.12.2016р. №7185/02 Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років, посилаючись на те, що ним не були надані первинні документи, які б підтверджували факт безпосереднього виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС. Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.
Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 10 років.
Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до п. 2 ст. 14 вказаного Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів;
- з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів; у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 N 501 "Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а потім і п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 N 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 до 31.12.1986 - не менше 5, а у 1987 - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору. серія А; при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Згідно п.п. "ґ" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р. 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.10). 11.07.1997 року позивачу була проведена перереєстрація посвідчення, яке відповідає всім вимогам, встановленим пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 51 від 20.01.1997 року. Тобто, при проставленні відповідного штампу «Перереєстровано» на зазначеному посвідченні Житомирською облдержадміністрацією була здійснена перевірка всіх необхідних для цього документів.
Згідно наданих позивачем доказів, зокрема, листа від 24.07.1992 року №51/2056 виданого начальником архіву штабу Київського війскового округу Зайчук В.А. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині 83212 з 09.05.1986 року по 29.11.1986 року (а.с.12).
Відповідно до довідки виданої командиром військової частини 83212 від 29.11.1986 року позивач в період з 09.05.1986 року по 29.11.1986 року виконував задачу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і отримав дозу опромінення 19,84 рентген (а.с.13).
Копія військового квитка ОСОБА_1 свідчить про те, що останній приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09.05.1986р. 29.11.1986р. (а.с.14).
З повідомлення військового комісара Овруцького ОМВК від 14.12.2016 року №05/1963 вбачається, що згідно наказу МО України №322 від 08.09.1997 року «Про затвердження переліку військових частин, установ, організацій і підприємств Міністерства Оборони України, дислокованих ( які дислокуються) у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення» відповідно до п.163 в/ч 23212 дислокувалась в с. Оране Іванківського району Київської області ( зона 3 кат) з 10.05.1986 року по 10.08.1987 року (а.с.15).
Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем представлено посвідчення, що підтверджує його статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідки про те, що він був безпосередньо зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.05.1986р. по 29.11.1986 року, які в сукупності підтверджують доводи позивача про те що він є особою, що приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач, у відповідності до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на призначення пенсії за віком із зниженням, встановленого ст.26 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійного віку на 10 років.

Відповідно до правових норм, які закріплені в ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Для пенсій за віком вказаними нормами передбачено більш ранній строк, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як зазначено позивачем у позовній заяві, він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 30.11.2016р., тобто до спливу трьох місяців з дня досягнення ним 50-річного віку, що дає можливість суду дійти висновку про правомірність призначення позивачу пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 22.12.2016 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "27" грудня 2016 р. без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік