Справа № 2-а-219/10
Суддя: ФЕДИШИН І. В.
Дата ухвалення: 2010-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
справа № 2-а-219/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Федишина І.В.

при секретарі Довгалюк Е.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що, згідно протоколу та оскаржуваної постанови, 04.06.2010 о 12 год. 20 хв. він, керуючи автомобілем "Нісан", державний номерний знак НОМЕР_1, у м.Старокостянтинові по вул.Чкалова порушив правила проїзду залізничних переїздів, а саме: порушив вимоги дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено". Вважає постанову незаконною, оскільки він даного правопорушення не здійснював тому, що наближаючись до залізничного переїзду, він зменшив швидкість і бачив, що за ним знаходився патрульний автомобіль. Виконавши вимоги розміщеного перед залізничним переїздом дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено", він зупинився перед ним, після чого, переконавшись в безпечності, продовжив рух. Спостерігаючи в той час у полі зору патрульний автомобіль, інспекторів ДПС, що здійснювали б нагляд за дорожнім рухом, поблизу нього він не бачив. Відразу за залізничним переїздом його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_2, який, розмовляючи по мобільному телефону, вибіг зі сторони узбіччя, при цьому подаючи жезлом вимогу про зупинку. Інспектор звинуватив його в проїзді залізничного переїзду без здійснення зупинки, а саме з порушенням вимог розміщеного перед ним дорожнього знаку, чого інспектор, розмовляючи на узбіччі по мобільному телефону, бачити не міг. Позивач не погодився із звинуваченням інспектора та зі змістом складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення, про що в протоколі власноручно здійснив запис про те, що вказане правопорушення не вчиняв та звинувачення інспектора не відповідають дійсності. Крім того, ним було вказано на можливість підтвердження його заперечень пасажиром його автомобіля, за умови залучення його до участі в справі. Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення і притягнення його до адміністративної відповідальності винесена неправомірно, оскільки його пояснення до уваги інспектором взяті не були, свідків, що могли б підтвердити або спростувати його заперечення, до участі в справі не було залучено, а тому вважає, що в протоколі та оскаржуваній постанові відсутні посилання на об'єктивні докази вчинення ним даного правопорушення, зазначені в них відомості є нічим іншим, як відображення суб'єктивної думки інспектора.

У судовому засіданні позивач ці вимоги підтримав.

Відповідач - управління державної автомобільної інспекції в Хмельницькій області, якого належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, в суд не з'явився, і не повідомив про причини неприбуття. З викладених

підстав та відповідно до ст.128 ч.4 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Позивач не заперечив щодо розгляду справи у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнаються протиправні винні дії чи бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення згідно ст.245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.279 КУпАП в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи) який виніс постанову, опис обставин, установлених при розгляді справи.

У порушення вищезазначених вимог законодавства, враховуючи, що ОСОБА_1 не погодився з висновком інспектора ДАІ про порушення правил дорожнього руху у вигляді проїзду залізничних переїздів автомобілем у зоні дії дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за даним фактом, навів обставини, що пояснювали вчинені ним дії та виправдовували його, - у постанові в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектором ДАІ про ці обставини не згадано, пояснення позивача не спростовано, не вказано мотивів, з яких ці докази не взято до уваги, та не наведено доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 123 ч.2 КУпАП.

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

з

Відповідач будь-яких доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та спростовували його твердження щодо невинуватості в цьому, в судове засідання не надав, що покладає на суд обов'язок вирішення справи на основі наявних доказів.

За таких обставин оскаржувану постанову не можна вважати законною та обгрунтованою, вона підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст.247 КУпАП, - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях позивача події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КУпАП рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись стст.9, 33, 245, 247, 251, 279, 283, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стст.9,11, 69, 71, 72, 86, 94, 161-163,171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ВХ № 215314 Інспектора АП ВДАІ м.Старокостянтинів лейтенанта міліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.123 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 30 серпня 2010 року.

Суддя