Справа № 814/1845/16
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/1845/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 р.

м.Одеса

Справа № 814/1845/16

Категорія: 5.2

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді –Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства не надав висновок для повернення надмірно сплаченого податку до органів Держказначеської служби.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановами Миколаївського окружного адміністративного суду по справах № 814/769/15, № 814/4609/13а визнано протиправними та скасовано картки відмови та рішення Миколаївської митниці № 504000003/2013/000142/2 від 26.09.2013 та № 50400003/2015/000003/1 від 16.01.2015 відповідно . За результатами апеляційного та касаційного розгляду рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Позивач надав суду розрахунок надмірно сплачених митних платежів за 21-ою митною декларацією, в яких сума гарантії , яка зазначена у графі 47 митної декларації ( спосіб платежу 55) складає 523 671,91грн.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 “ Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій” під кодом 1501 зазначається посилання на рішення про коригування митної вартості товару.

У графі № 44 митних декларацій наданих позивачем під кодом 1501 міститься посилання на рішення про коригування митної вартості товарів № 504000003/2013/000142/2 від 26.09.2013 та № 50400003/2015/000003/1 від 16.01.2015.

Таким чином, в результаті прийняття митницею рішень, які визнані протиправними та скасовані позивачем надмірно сплачено податків та мита на суму 523 671,91грн.

03.08.2016 року позивач звернуся до митниці із заявою № 991/101-05-117-05 про складання та надання висновку Головному управлінню ДКС України у Миколаївській області про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Відповідач надав відповідь від 29.08.2016, якою було відмовлено у поверненні надмірно сплачених коштів, оскільки аркуш коригування не може вважатись самостійним документом, який встановлює будь-які суми, він є виключно внутрішнім документом та є невід’ємною частиною відповідної митної декларації, вказана позивачем сума надмірно сплаченого податку не є узгодженою з митницею, рішенням суду не встановлена сума надмірно сплачених митних платежів та відсутнє зобов’язання митниці повернути з Державного бюджету будь-які надмірно сплачені митні та інші платежі. Крім того, повернення надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на додану вартість здійснюється виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування платнику на додану вартість.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 301 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - МК) передбачено, що помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2-4 розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за

днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом

Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

За змістом пунктів 5, 7, 10 Порядку взаємодії повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється у визначеному законодавством порядку органом ДКСУ на підставі отриманого від органу Міндоходів висновку, погодженого місцевим фінансовим органом.

Орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу ДКСУ для виконання (пункт 8 Порядку взаємодії).

При цьому, виходячи зі змісту пункту 11 Порядку повернення відмова у поверненні коштів у встановленому порядку можлива за умови відсутності підстав для такого повернення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач всупереч розділу ІІІ Порядку № 618 не перевірив факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та не встановив наявність переплати. Рішення про коригування митної вартості товару скасовано та рішення набрало законної сили, тому сума надмірно сплачених податків та зборів (обов’язкових платежів) повертається декларанту відповідно до вимог Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007.

Таким чином, за наявності рішень судів, якими визнано протиправними та скасовано спірні рішення митниці про коригування митної вартості товарів, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки митниця не виконала процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеними вище порядками, то така бездіяльність митного органу є протиправною.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, –

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС – залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року – залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик