Справа № 821/1947/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1947/16
11 год. 28 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представників позивача Мартиновець М.М., Сизової В.Ю., Ярошенко Ю.Б.,

представників відповідача Васьової А.В., Юсова О.В., Добрянської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом сільськогосподарського приватного акціонерного товариства ім. Кірова до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Сільськогосподарське приватне акціонерне товариство ім. Кірова (далі - позивач, СПрАТ ім. Кірова) звернулось до суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (відповідач), в якому просить визнати неправомірними дії Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції (Чаплинське відділення) Головного управління ДФС у Херсонській області, які полягають у не підтвердженні СПрАТ ім. Кірова статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік, та зобов'язати відповідача видати СПрАТ ім. Кірова довідку про підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік. Позовні вимоги мотивовані тим, що листом від 04.03.14 Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області, правонаступником якого є відповідач, відмовила позивачу в підтвердженні статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік. Однак, цей борг обліковувався штучно, податковий борг, який обліковувався, фактично повинен був виключений з інтегрованих карток позивача, оскільки був погашений. Внаслідок того, що податковою інспекцією своєчасно не були внесені зміни до інтегрованих карток по фіксованому сільгоспподатку, збору за забруднення навколишнього природного середовища, по орендній платі, позивач був позбавлений статусу платника ФСП. Ці доводи підтверджуються значною кількістю судових рішень, які набрали законної сили. Лише 15.09.16 позивачу стало відомо, що податкова заборгованість, яка обчислювалась станом на 01.01.14 є наслідком протиправної бездіяльності відповідача по не внесенню ще в 2013 році змін до інтегрованої катки СПрАТ ім. Кірова.

Представники позивача прибули в судове засідання, просять задовольнити позов.

Відповідач - Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, проти позову заперечує, зазначає, що внаслідок того, що станом на 01.01.2014 за позивачем рахувався податковий борг, він не міг бути зареєстрованим як платник фіксованого сільськогосподарського податку, оскільки не відповідав вимогам ст. 301 Податкового кодексу України.

Представники відповідача прибули в судове засідання, просять відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Сільськогосподарське приватне акціонерне товариство ім. Кірова в 2013 році було сільськогосподарським товаровиробником та перебувало на обліку як платник фіксованого сільськогосподарського податку в Чаплинському відділенні Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 04.11.15 № 892 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області була реорганізована шляхом її приєднання до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

19.02.2014 позивач звернувся до Скадовської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області для підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік. З цією метою позивачем подано засобами електронного зв'язку до Скадовської ОДПІ документи, а саме: звітну податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2013 рік, відомості про наявність земельних ділянок.

Листом Скадовської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Чаплинське відділення) від 04.03.2014 року № 362/21-21-15-28 не підтвердила позивачу його статус платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік, у зв'язку із наявністю у позивача станом на 01.01.2014 року податкового боргу: по фіксованому сільгоспподатку код платежу 19040114 обліковувався борг в сумі 7578 грн. 53 коп. основного платежу та 3472 грн. 59 коп. пені, по ФСП код платежу 19040214 обліковувалась пеня в сумі 4639,61 грн., по збору за забруднення навколишнього природного середовища пеня в розмірі 8875 грн. 87 коп., по орендній платі пеня в розмірі 14799 грн. 38 коп. З посиланням на п.п. 301.6.3 ст. 306 Податкового кодексу України Скадовська ОДПІ зазначила про неможливість для суб'єкта господарювання, який має податковий борг станом на 1 січня звітного року, бути зареєстрованим як платник фіксованого сільгоспподатку.

Позивач не погоджується з відмовою Скадовської ОДПІ підтвердити його статус платника ФСП на 2014 рік, ця відмова порушила право позивача протягом 2014 року користуватись пільгами, передбаченими для платників фіксованого сільськогосподарського податку законодавством з питань оподаткування, про протиправність дій Скадовської ОДПІ позивач дізнався тільки при розгляді Херсонським окружним адміністративним судом справи № 821/272/16, постанова по даній справі від 19.05.16 набрала законної сили 15.09.16.

Регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, кола суб'єктів податкових правовідносин та відповідальності за порушення податкового законодавства належать до сфери дії Податкового кодексу України.

Відповідно до положень абз. 1 п. 301.1 ст. 301 ПК України, платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків. Підпунктом 301.6.3 п. 301.6 ст. 301 Податкового кодексу України встановлено, що не може бути зареєстрований як платник податку суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг.

Порядок набуття та скасування статусу платника податку визначався станом на 01.01.14 ст.308 Податкового кодексу України. Так, у п.308.1 ст. 308 ПКУ зазначалось, що сільськогосподарські товаровиробники для набуття і підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку сільськогосподарські товаровиробники щороку, до 20 лютого, подають станом на 1 січня поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомості (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються відомості про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

П. 308.3 статті 308 ПКУ передбачало, що довідка про набуття або підтвердження статусу платника податку видається протягом 10 робочих днів з дати подання сільськогосподарським товаровиробником податкової декларації або заяви контролюючим органом за місцезнаходженням такого платника (місцем перебування на податковому обліку).

Досліджуючи спірні правовідносини суд встановив, що позивачем були спрямовані всі необхідні документи для підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку до Чаплинського відділення Скадовської ОДПІ: загальну податкову декларацію з ФСП на 2014 рік, звітну податкову декларацію з ФСП на 2014 рік, відомості про наявність земельних ділянок на 2014 рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2013 рік.

Оцінюючи правомірність дій відповідача та прийнятого оскаржуваного рішення, суд керувався критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що орган влади повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Суд враховує, що рішення, дії суб'єкта владних повноважень не можуть бути упередженими, тобто здійснюватися дискримінаційно через власний, у тому числі фінансовий, корпоративний інтерес. Приймаючи рішення по справі або вчинюючи дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може проявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом. Суд також враховує, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів.

Суд зазначає, що статтею 301 Податкового кодексу України передбачений порядок реєстрації платника фіксованого сільськогосподарського податку. Порядок підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку встановлений у статті 308 Податкового кодексу України. Суд звертає увагу на те, що вищезазначена норма не містить в собі заперечень проти підтвердження статусу платника за умови наявності податкового боргу.

Пунктом 308.6 статті 308 Податкового кодексу України передбачені підстави скасування реєстрації сільськогосподарського товаровиробника платником фіксованого сільськогосподарського податку:

308.6.1. у разі подання платником податку письмової заяви щодо добровільного зняття з такої реєстрації;

308.6.2. за рішенням контролюючого органу:

а) якщо такий платник податку ліквідується, у тому числі шляхом злиття, приєднання або перетворення;

б) у разі встановлення за результатами документальної перевірки недотримання платником податку положень статті 301 цієї глави. При цьому такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування починаючи з наступного місяця після місяця, у якому було встановлено таке порушення.

Таким чином, пунктом 308.6 статті 308 Податкового кодексу України передбачено підстави, при яких реєстрація сільськогосподарського товаровиробника платником фіксованого сільськогосподарського податку скасовується. Вищевказане підтверджує наявність права у податкового органу скасувати діючу реєстрацію сільськогосподарського товаровиробника платником фіксованого сільськогосподарського податку, а не відмовити у підтвердженні статусу платника такого податку чи взагалі відмовити у реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся про підтвердження такого статусу, оскільки він у попередньому році був зареєстрований платником фіксованого сільськогосподарського податку. Більш того, суд, з урахуванням положень пункту 308.6 статті 308 Податкового кодексу України, зазначає, що скасування такої реєстрації проводиться за результатами документальної перевірки недотримання платником податку положень Податкового кодексу України. Тільки за результатами проведення документальної перевірки недотримання платником податку положень статті 301 Податкового кодексу України податковий орган може прийняти рішення про скасування реєстрації платника фіксованого сільськогосподарського податку.

Таким чином, на думку суду, відповідно до п.п. 301.6.3 п. 301.6 ст. 306 Податкового кодексу України, не може бути зареєстрований як платник податку суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, проте, позивач звернувся до податкового органу лише для підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку, а не для реєстрації, тому норми п.п. 301.6.3 п. 301.6 ст. 306 ПК України на нього не поширюються, оскільки дана норма застосовується лише до осіб, які мають бажання зареєструватись як платник даного податку. Аналогічна позиція підтверджена Вищим адміністративним судом в ухвалі від 22 листопада 2012 року по справі №К/9991/72076/12. Сукупність наведеного вказує на некоректність ототожнення податковим органом процесу "набуття" статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку та "підтвердження" даного статусу. Аналізуючи розділу XIV Податкового Кодексу України, який визначав спеціальні податкові режими, а саме главу 2, в редакції станом 16.01.14, суд зазначає, що законодавець чітко розмежовує поняття та порядок набуття з підтвердженням статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку. Більш того, одним із принципів податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України). Тому, навіть якщо норми Кодексу суперечать між собою, припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів та механізму їх дій, то рішення приймається на користь платника податків згідно пункту 56.21 стаття 56 Податкового кодексу України.

Вказані обставини свідчать про те, що відмова відповідача викладена у листі від 04.03.14 не є такою, що прийнята на підставі закону, безсторонньо (неупереджено), добросовісно та у відповідності до наданих податковому органу повноважень.

Крім того, суд дослідив доводи позивача про відсутність у нього податкового боргу станом на 01.01.14 та встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг позивача станом на 01.01.2014 складався з наступних заборгованостей:

- з фіксованого сільськогосподарського податку код 19030114 основний платіж 7578,53 грн.; пеня 3472,59 грн.; з фіксованого сільськогосподарського податку до 2001р. код 19040214 - пеня 4639,61 грн.; із збору за забруднення НПС - пеня в сумі 8 875,87 грн.; орендної плати з юр. осіб - пеня в сумі 14 799,38 грн.

Відомості інтегрованої картки позивача з фіксованого сільськогосподарського податку, нарахованого після 1 січня 2001 року, свідчать про облік боргу в розмірі основного платежу 7578,53 грн. та пені в сумі 3472,59 грн.; цей борг не був сплачений, але він зникає в картці 01.04.14 на підставі акту інвентаризації №502/10-017 від 03.01.13. Судом був витребуваний у відповідача даний акт, але представниками відповідача надано пояснення про неможливість його надання. Дослідивши джерело походження даного боргу з інтегрованих карток за період 2013-2012 рр., а також надані позивачем судові рішення, суд встановив, що в листопаді 2008 року податковою інспекцією були прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.11.08 №№ /0, /0, /0 про застосування штрафних санкцій на загальну суму 10292, 11 грн., які були оскаржені позивачем до суду, скасовані постановою Херсонського окружного адміністративного суду (далі - ХОАС) від 14.01.10 № 2а-10831/09/2170, яка набрала чинності 17.10.2012. Статтею 60 ПКУ передбачено, що податкове повідомлення-рішення є відкликаним якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним у день набрання законної сили відповідним рішенням суду. Разом з тим, податкова інспекція не відобразила рішення суду в інтегрованій картці, а намагалась стягнути ці штрафні санкції. Постановою ХОАС від 24.01.13 по справі № 2а-6162/10/2170 відмовлено в стягненні суми 10292, 11 грн. штрафних санкцій, застосованих податковими повідомленнями-рішеннями від 24.11.08 № /0, /0, /0.

З інтегрованої картки позивача по ФСП станом на 31.12.12. вбачається наявність боргу 33074 грн. 07 коп. (в тому числі до цього боргу входила сума штрафних санкцій 10292, 11 грн., яка повинна була бути списана 17.10.2012), наявність пені в сумі 172,80 грн. 03.01.13 проведений облік сплати 25668, 34 грн., сплачена сума 25668,34 грн. спрямована на погашення боргу та пені, борг зменшився до 7578 грн. 53 коп., пеня в сумі 172,80 грн. була погашена, а виникла нова пеня в розмірі 3472 грн. 59 коп. (нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань). Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку, що у разі своєчасного відображення в обліку результатів судового рішення по справі № 2а-10831/09/2170, борг був би погашений станом на 03.01.13 в повному обсязі, і станом на 01.01.14 позивач не мав би в обліку даної заборгованості.

Що стосується пені по фіксованому сільгоспподатку, код 19040200, нарахованому до 01.01.2001, то суд встановив, що згідно з відомостями інтегрованої картки сума 4639 грн. 61 коп. є не пенею, а є сумою штрафних санкцій. Ця сума штрафних санкцій була поновлена в січні 2012 року в обліку позивача як безпідставно списана. Постановою ХОАС від 30.10.12 по справі № 2а-2853/12/2170 з позивача було стягнуто 25668 грн. боргу по фіксованому сільськогосподарському податку (який складався з суми основного боргу 21015 грн. 25 коп., пені 13 грн. 48 коп., штрафу 4639 грн.61 коп.), борг виник за період діяльності 2003-2004 роки, був списаний рішенням податкової інспекції № 20 від 28.02.2005, в подальшому ДПА у Херсонській області скасувало рішення Скадовської МДПІ №20 від 28.02.2005, борг був поновлений в обліку. Платіжним дорученням № 1 від 03.01.13 борг з ФСП в сумі 25668 грн. 34 коп. по постанові суду № 2а-2853/12/2170 сплачений товариством в повному обсязі.

В інтегрованій картці цей борг 4639 грн. 61 коп. також зникає 01.04.14 з посиланням на підставу - акт інвентаризації №502/10-017 від 03.01.13, який суду не надано. Оскільки відповідач не довів суду обґрунтованість обліку боргу 4639 грн. 61 коп. в картці позивача, суд вважає правомірними доводи позивача про те, що дана заборгованість повинна бути списаною ще на початку 2013 року.

Що стосується заборгованості по пені за несвоєчасну сплату збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 8 875,87 та з орендної плати з юр. осіб - пеня 14 799,38 грн., то неправомірність обліку даних сум в інтегрованих картках станом на 01.01.14 підтверджується постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.05.16 по справі № 821/272/16, яке набрало законної сили 15.09.16. В цій постанові зазначено, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2009 року у справі №2-а-10819/09/2170 (набрала законної сили) визнано нечинними податкові повідомлення - рішення Чаплинської МДІІІ від 24 листопада 2008 року №№/0; /0; /0 про застосування штрафної санкції до СЗАТ ім. Кірова за затримку сплати узгоджених податкових зобов'язань по орендній платі за землю з юридичних осіб, зобов'язано Чаплинську міжрайонну державну податкову інспекцію прийняти рішення про списання заборгованості сільськогосподарського закритого акціонерного товариства ім. Кірова в сумі 15004,50грн. та виключити з облікової картки СЗАТ ім. Кірова дану суму. Не зважаючи на скасування податкових повідомлень-рішень від 24 листопада 2008 року №№/0; /0; /0, Скадовська ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області (правонаступником якої є відповідач) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду в справі №821/3804/14 із позовом до СГПАТ ім. Кірова про стягнення заборгованості зі збору за забруднення навколишнього природного середовища (пені) та орендної плати за землю (пені) в сумі 23988,91грн. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі №821/3804/14 (набрала законної сили) в задоволенні позову відмовлено, оскільки було виявлено, що борг сплачено в 2013 році. Відповідно до зазначеного рішення суду Чаплинська МДПІ повинна була внести коригування по орендній платі в картку особового рахунку СЗАТ ім. Кірова в зменшення основного боргу, але сума на день розгляду справи судом обліковувалась на особовому рахунку та на неї продовжувалась нараховуватися пеня. Відповідач ігнорує судові рішення в двох адміністративних справах, які набрали законної сили, та не вчиняє жодних дій по списанню неправомірної заборгованості та пені, тому суд дійшов до висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо невнесення змін до інтегрованої картки СГПАТ ім. Кірова стосовно сум пені зі збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 8875,87грн. та сум пені з орендної плати за землю в розмірі 15113,04грн., оскільки такі дії прямо суперечать нормам ПК України. Суд зобов'язав відповідача виключити з інтегрованої картки СГПАТ ім. Кірова суму пені зі збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 8875,87грн. та суму пені з орендної плати за землю в розмірі 15113,04грн.

При розгляді справи №821/272/16 судом з'ясовано, що сплати сум грошових зобов'язань, які відбулись протягом 2013 року та попередні роки, відповідачем своєчасно не були відображені у інтегрованих картках позивача, що з огляду на п. 129.2 ст.129 ПК України і спричинило висновок протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення змін до інтегрованої картки СПрАТ ім. Кірова. Таким чином, лише 15.09.2016 позивач отримав докази того, що наявні станом на 01.01.2014 у його особових рахунках суми пені зі збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 8 875.87 грн., пені з орендної плати за землю в розмірі 15 113.04 грн. не є нарахованими у відповідності до ст.129 ПК України як санкція за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань, а є наслідками протиправною бездіяльності відповідача ще з 2013 року, який припустився не внесення відповідних змін щодо сплати та/або скасування грошових зобов'язань позивача до інтегрованої картки СПрАТ ім. Кірова. Цей факт підтверджується листом відповідача №794/21-21-10 від 10.10.2016р. про виключення ним 30.09.2016р. з інтегрованих карток позивача сум пені, що станом на 01.01.2014р. становили податковий борг позивача та спричинили не підтвердження позивачу статус платника ФСП.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що неправомірність відмови позивачу у підтверджені статусу платника ФСП на 2014 рік підтверджена, але ця відмова була вчинена не відповідачем, як зазначає позивач в позовній заяві, а Скадовською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області.

Що стосується вимоги позивача щодо захисту його порушених прав шляхом зобов'язання Херсонську ОДПІ видати СПрАТ ім. Кірова довідку про підтвердження статусу платника ФСП на 2014 рік, то суд вважає, що позивач не правильно обрав такий засіб захисту, оскільки Законом № 71-VІІІ від 28 грудня 2014 року внесено зміни до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, які торкнулись і платників фіксованого сільськогосподарського податку. Главу 2 "Фіксований сільськогосподарський податок" виключено з Податкового кодексу. З 1 січня 2015 року, платники фіксованого сільськогосподарського податку автоматично стали платниками єдиного податку четвертої групи, порядок сплати єдиного податку четвертої групи загалом відповідає порядку сплати ФСП. Тому на день розгляду справи відсутні законодавчі норми, якими б можливо було зобов'язати Херсонську ОДПІ видати довідку про підтвердження позивачу статусу платника ФСП на 2014 рік. Відповідно до приписів ст.ст. 11, 162 КАС України суд вважає за необхідне застосувати такий спосіб захисту прав позивача, який гарантуватиме дотримання і захист прав, свобод, інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, як визнання підтвердженим статус платника фіксованого сільськогосподарського податку для позивача на 2014 рік.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Судові витрати відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (Чаплинське відділення) у підтвердженні сільськогосподарському приватному акціонерному товариству ім. Кірова (Чаплинський район Херсонська область) статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік.

Визнати підтвердженим статус платника фіксованого сільгоспподатку для сільськогосподарського приватного акціонерного товариства ім. Кірова на 2014 рік.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь сільськогосподарського приватного акціонерного товариства ім. Кірова () витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14 лютого 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8