Справа № 2а-6389/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6389/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Бахмацької районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

21.12.2010 року позивач, Бахмацька районна санітарно-епідеміологічна станція Чернігівської області, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.12.2010 року № 259 про вилучення в доход Державного бюджету України необґрунтовано одержаної виручки 8473,98 грн. та стягнення штрафу у доход Державного бюджету України в сумі 16947,96 грн., а всього 25421,94 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем проведена планова перевірка щодо дотримання вимог чинного законодавства з питань ціноутворення при наданні платних послуг з порушенням ст. 5 ч. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: в акті перевірки від 29 листопада 2010 року № 007283 відображені факти, які не відповідали фактичним обставинам справи. За результатами перевірки відповідачем прийнято рішення від 03.12.2010 року № 259 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін про вилучення у позивача в доход держави суми необґрунтовано одержаної виручки 8473,98 грн. та штрафу в розмірі 16947,96 грн., всього 25421,94 грн. З вказаним рішенням позивач не погоджується з огляду на наступне. В своїй діяльності Бахмацька районна санітарно-епідеміологічна станція Чернігівської області, керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами МОЗ України, наказами та постановами Головного державного санітарного лікаря України та Статутом. Поняття за дослідження 1-го показника включає серію інструментальних вимірів для визначення одного показника: чи температури, чи відносної вологості, чи швидкості руху повітря. Для визначення одного показника фактично на кожному робочому місці, чи в робочій зоні працюючого, в залежності від технологічного регламенту, проводиться стільки вимірів цього показника, як того вимагає відповідний нормативний документ санітарно-гігієнічного нагляду. Тому, при визначенні параметрів мікроклімату, в рахунок та протокол досліджень включаються 9 досліджень, з них: 3 дослідження температури (по одному результату досліджень на початку, в середині та в кінці робочої зміни), з дослідження відносної вологості ( на початку, в середині та в кінці робочої зміни ) та 3 дослідження швидкості руху повітря ( на початку, в середині та в кінці робочої зміни) по ціні 13, 62грн. згідно п. 226 постанови Кабінету Міністрів України (зі змінами) від 11 травня 2006 року № 662. Вимірювання освітленості проводиться згідно ДСТУ БВ 2.2-6-97, який регламентує проведення вимірів в контрольних точках, що розміщуються у центрі приміщення, під світильниками, між світильниками та їх рядами згідно п.5.5.1 ДСТУ БВ.2.2.-6-97), контрольні точки розміщуються на робочих місцях на шляху працюючих (п.5.8.1.ДСТУ БВ.2.2.6.-97). В результаті кожного заміру ми отримуємо окремий показник, а по декільком показникам отримуємо середнє значення, по якому оцінюються параметри освітленості на робочому місті. Послуги надавались відповідно укладених договорів. Плата за проведення гігієнічного навчання громадян, професійна чи інша діяльність яких повязана з небезпечними факторами, обслуговуванням населення, з метою запобігання виникненню захворювань, поширенню масових інфекційних захворювань, отруєнь, у тому числі харчових встановлена 2,48 грн. за одного слухача у разі групового навчання за кількості слухачів не менше ніж 5 осіб за кількістю начитаних 6 годин згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 травня 2006 року (зі змінами та доповненнями), за навчання групового типу-2,48 грн. без ПДВ за одну годину навчання і оплата за навчання однієї особи. За таких обставин позивач вважає, що плата за надані послуги, яка стягувалась Бахмацькою районною санітарно-епідеміологічною станції Чернігівської області відповідно до вимог чинного законодавства, а тому рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.12.2010 року № 259 підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що проведеною перевіркою у позивача встановлено, що в порушення п. 196 «Визначення показників мікроклімату (температури, вологості та швидкості руху повітря) інструментальним методом», п. 226 «Визначення швидкості руху повітря, вологості повітря або температури повітря в житлових та виробничих приміщеннях», п. 227 «Визначення рівня освітленості, яскравості або блискучості поверхні», Тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003 № 1351, Бахмацькою районною санітарно-епідеміологічною станції Чернігівської області із замовників за виконання вищевказаних робіт (послуг) стягувалась плата в завищених розмірах. Зазначеними пунктами плата затверджена за дослідження одного показника, тоді як позивачем плата стягувалась за визначення окремих значень показника, які тільки в сукупності є результатом дослідження даного показника. Таким чином, на думку відповідача, при визначенні плати за виконання робіт (послуг) позивачем застосовувались завищені обсяги їх виконання, що призвело до завищення цін на них. Внаслідок чого, Бахмацькою районною санітарно-епідеміологічною станцією Чернігівської області за період з 09.12.2009 року по 29.10.2010 року необґрунтовано одержана виручка у сумі 8473,98 грн. Представник відповідача щодо порушень під час перевірки не заперечувала той факт, що направлення на перевірку було надіслано позивачу за 9 днів до початку перевірки, а посадовою особою, яка проводила перевірку в акті перевірки були відображені дані, які не відповідали фактичним обставинам справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, на підставі посвідчення від 04.11.2010 року № 482, відповідно до ст. 13 Закону України Про ціни і ціноутворення, постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819 «Питання Державної інспекції з контролю за цінами» та пункту 4.1.3 Плану роботи державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області на ІV квартал 2010 року головним державним інспектором з контролю за цінами по Бахмацькому та Коропському районах ОСОБА_1 проведено планову перевірку Бахмацької районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області щодо дотримання вимог чинного законодавства з питань ціноутворення при наданні платних послуг, за період з 09.12.2009 року по 29.10.2010 рік, про що складено акт перевірки від 29 листопада 2010 року № 007283.

Перевіркою встановлено порушення п. 196 «Визначення показників мікроклімату (температури, вологості та швидкості руху повітря) інструментальним методом», п. 226 «Визначення швидкості руху повітря, вологості повітря або температури повітря в житлових та виробничих приміщеннях», п. 227 «Визначення рівня освітленості, яскравості або блискучості поверхні», п. 243 «Проведення гігієнічного навчання громадян, професійна чи інша діяльність яких пов'язана з небезпечними факторами, обслуговуванням населення, з метою запобігання виникненню захворювань, поширенню масових інфекційних та неінфекційних захворювань, отруєнь, у тому числі харчових» Тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003 №1351. В акті перевірки зроблений висновок, що Бахмацькою районною санітарно-епідеміологічною станцією Чернігівської області із замовників за виконання вищевказаних робіт (послуг) стягувалась плата в завищених розмірах. Положеннями вищезазначеного акта, плата затверджена за дослідження одного показника, тоді як Бахмацькою районною санітарно-епідеміологічною станцією Чернігівської області плата стягувалась за визначення окремих значень показника, які тільки в сукупності є результатом дослідження даного показника. Таким чином, при визначенні плати за виконання робіт (послуг) позивачем застосовувались завищені обсяги їх виконання, що призвело до завищення цін на них, внаслідок чого, за період з 09.12.2009 року по 26.10.2010 року необґрунтовано одержано виручку на суму 7298,46 грн. Крім того, в порушення п. 243 вказаних «Тарифів…» при наданні платних послуг з проведення гігієнічного навчання громадян за групове навчання 5 осіб плата стягувалась в завищеному розміні -14.88грн. без ПДВ за 6 годин навчання одного слухача замість 2,48грн. без ПДВ за одного слухача у разі групового навчання . В результаті чого, сума необґрунтовано одержаної виручки за період з 22.04.2010 року по 29.10.2010 року склала 1175,52грн.

Всього за період з 09.12.2009 р. по 29.10.2010 р. Бахмацькою районною санітарно-епідеміологічною станцією Чернігівської області необґрунтовано одержано виручки на суму 8473,98 грн.

За результатами перевірки, начальником Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області ОСОБА_2, на підставі статті 14 Закону України Про ціни і ціноутворення, прийнято рішення від 03 грудня 2010 року № 259 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та вилучення у позивача в доход державного бюджету суму необґрунтовано одержаної виручки 8473,98грн. та штрафу у двократному розмірі 16947,96 грн., всього 25421,94 грн.

Проте суд не може погодитись з такою позицією відповідача, виходячи з наступного.

Згідно п. 1.2 Статуту Бахмацька районна санітарно-епідеміологічна станція Чернігівської області у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами МОЗ України наказами та постановами Головного державного санітарного лікаря України та Статутом (а.с.69).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2004 року № 1273 «Про внесення змін до Положення про державну санітарно-епідеміологічну службу України» посадові особи та інші працівники закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України провадять свою діяльність відповідно до законодавства та посадових інструкцій, що затверджуються в установленому порядку. Керівники закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України здійснюють свої повноваження на засадах єдиноначальності, підпорядкованості, підконтрольності та підзвітності керівнику вищестоящого закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.

Отже, вищевказані нормативно-правові акти та інші акти індивідуальної дії є для позивача обовязковими для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року № 507, вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних санкцій та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року № 298/519 (далі-Інструкція), підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання субєктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного законодавства в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Суд аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів приходить до висновку, що єдиною підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання субєктами господарювання суми виручки в результаті порушення ними чинного законодавства.

Пунктом 1 та 2 ч. 4 Положення про державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1819 від 13.12.2000 р., Держінспекція цін відповідно до покладених на неї завдань в межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 Інструкції, державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством. Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами. Згідно з абз. 1 п.п. 3.2 цього ж пункту в актах перевірок, зокрема, зазначаються нормативні акти, які порушено суб'єктами господарювання, з конкретним обґрунтуванням порушення.

Контрольні заходи проводяться відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877.

Відповідно до п. 4 ст. 5 вказаного Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Проте, відповідач письмове повідомлення про проведення перевірки надіслав позивачу 28.10.2010 року, про що свідчить штамп поштового відділення, отримано повідомлення позивачем - 02.11.2010 року (а.с.67), а перевірка розпочата - 10.11.2010 року, що відображено в акті перевірки № 007283 та не заперечується представником відповідача, тобто з порушенням вимог п. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен відображати фактичні дані, встановлені в ході перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки № 007283 від 29.11 2010 року зазначено, що перевірка проведена у присутності головного державного санітарного лікаря Бахмацького району - ОСОБА_3, який відмовився підписувати вказаний акт перевірки.

Проте, головний санітарний лікар ОСОБА_3 з 19.10.2010 року по 16.12.2010 року знаходився у відрядженні, про що свідчить посвідчення на відрядження (а.с.21), тому бути присутнім під час перевірки та відмовлятися від підпису в акті перевірки він не міг.

Отже, вказані обставини підтверджують, що посадова особа при здійсненні перевірки діяла з порушенням ст. 19 Конституції України.

Що стосується встановленого порушення під час перевірки, то суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003 р. № 1351 із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 та від 17.10.2007р. №1235 ( далі - Прейскурант), затверджено перелік тарифів на роботи і послуги, що виконуються і надаються установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що плата згідно п.226 та 227 Прейскуранту встановлена за дослідження 1-го показника, яке включає серію інструментальних вимірів для визначення одного показника, а саме: визначення швидкості руху повітря, вологості повітря або температури повітря в житлових та виробничих приміщеннях та визначення рівня освітленості , яскравості або блискучості поверхні.

Як зазначено у великому тлумачному словнику сучасної української мови, рекомендованого Міністерством освіти і науки України, головний редактор ОСОБА_4, ОСОБА_5, ВТФ « Перун», 2003 ) термін показник це: 1.Свідчення, доказ, ознака чого-небудь. 2.Наочні дані про результати якоїсь роботи, якогось процесу; дані про досягнення в чому - небудь. Досліджувати- 1. Ретельно обстежувати кого-, що-небудь, уважно знайомитися з чим-небудь для встановлення чогось (а.с.170).

Отже, для визначення одного показника фактично на кожному робочому місці, чи в робочій зоні працюючого, в залежності від технологічного регламенту, проводиться стільки вимірів цього показника, як того вимагає відповідний нормативний документ санітарно-гігієнічного нагляду.

Якщо температура робочої зони відрізняється по горизонталі та вертикалі робочої поверхні, то проводяться ще додаткові дослідження на різній висоті та в місцях найбільших та найменших величин термічних навантажень.

Відповідно до розділу 1 ДСН 3.3.6.042-99 «Санітарних норм мікроклімату виробничих приміщень» вказано, що мікрокліматичні умови виробничих приміщень характеризуються такими показниками як температура повітря, відносна вологість, швидкість руху повітря, інтенсивність теплового(інфрачервоного) опромінення, температура поверхні.

Відповідно до п. 3.4 розділу 3 ДСН 3.3.6.042-99 Санітарних норм мікроклімату виробничих приміщень для визначення кількості досліджень враховується площа виробничого приміщення при визначанні зон обстеження, в яких проводяться дослідження, (до 100 м2 - не менше чотирьох зон, площею до 400м2 - не менше восьми зон, площею понад 400м2 - кількість визначається відстанню між ними, яка не повинна перевищувати 10м2), що враховується при визначенні кількості досліджень для визначення одного показника, але в рахунок для визначення ціни за послуги ця кількість досліджень для визначення одного показника не йде, фактично виставляється ціна за один показник, що є результатом проведеного дослідження.

Відповідно до вимог розділу 3 ДСН 3.3.6.042-99 на кожному робочому місці, чи в робочій зоні працюючого по дослідженню параметрів мікроклімату проводиться різна кількість досліджень (температури, відносної вологості, швидкості руху повітря), які використовуються в процесі дослідження та для оплати не виставляються. З даних показників визначається середнє значення. В рахунок та протокол досліджень включаються 9 досліджень, з них: 3 дослідження температури (по 1-му результату досліджень на початку, в середині та в кінці робочої зміни), 3 дослідження відносної вологості (на початку, в середині та в кінці робочої зміни) та 3 дослідження швидкості руху повітря (на початку, в середині та в кінці робочої зміни) та плата стягувалась по 13,62 грн. за дослідження одного показника, що відповідає п. 226 Прейскуранту.

Судом встановлено, що визначення рівня освітленості, яскравості або блискучості поверхні позивачем здійснювалось у відповідності до «Методів вимірювання освітленості» ДСТУ Б В.2.2-6-97 (ГОСТ 24940-96) та плата стягувалась у відповідності до п. 227 Прейскуранту по 13,62 грн. за дослідження одного показника.

При проведенні обстеження робочих місць з визначенням фізичних факторів (швидкості руху повітря, температури повітря та вологості повітря, освітленості, яскравості або блискучості поверхні) позивачем використовуються різні прилади та методики дослідження. Дослідження проводяться окремо одне від одного та в різний час робочої зміни.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442, атестація робочих місць вимагає санітарно-гігієнічного дослідження факторів виробничого середовища та комплексну їх оцінку на відповідність санітарним нормам, які і регламентують кількість, тривалість та місце проведення досліджень, а не проведення, дослідження одного фактору, який складається з трьох показників лише в одній точці робочої зони, на що посилається відповідач.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя України від 21.04.1999 р. № 91 «Про атестацію санітарних лабораторій, підприємств і організацій з метою надання їм права проведення санітарно - гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу для атестації робочих місць за умовами праці», визначені форми протоколів, в яких передбачена кількість досліджень одного показника в одній точці.

Дослідження проводилися відповідно до укладених договорів, які містяться в матеріалах справи.

Розбіжностей в кількості досліджень одного показника, в протоколах та рахунках - фактурах відповідачем виявлено не було.

За проведення гігієнічного навчання громадян, професійна чи інша діяльність яких пов'язана з небезпечними факторами, обслуговуванням населення, з метою запобігання виникненню захворювань, поширенню масових інфекційних захворювань, отруєнь, у тому числі харчових стягувалась плата - 2,48 грн. за одного слухача у разі групового навчання за кількості слухачів - не менше ніж 5 осіб за кількістю начитаних 6 годин, що відповідає постанові Кабінету Міністрів України № 662 від 11.05.2006 р. «Про внесення змін до постанов КМУ від 15.10.2002р. №1544 і від 27.08.2003 р. № 1351. Згідно цих Постанов групового типу навчання тариф встановлений - 2,48 без ПДП за 1 годину навчання і оплата за навчання 1 особи, що також підтверджується наказом Міністерства охорони здоровя України № 238 від 17.03.2010 р.

Правомірність встановлення плати позивачем за вказані послуги також підтверджується листом головного державного лікаря України ОСОБА_6 від 28.12.2010 року № 03.10/2973 (а.с.173), яке надано представником позивача в судовому засіданні.

Кошти, отримані за надання вищевказаних послуг на платній основі, зараховуються до спеціального фонду державного бюджету. Представники сторін не заперечували, що кошти перераховані до державного бюджету.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування та підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, суд приходить до висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки Бахмацької районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області від 03 грудня 2010 року № 259 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги Бахмацької санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Бахмацької районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області до Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області щодо проведення перевірки Бахмацької районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 259 від 03 грудня 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь Бахмацької районної санітарно-епідеміологічної станції Чернігівської області 3 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.