Справа № 308/1107/16-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1107/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Бота О.І.

за участю:

представника відповідача Селеш О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС в особі заступника начальника Гребьонкіна О.В. про скасування постанови № 0054/30502/16 від 26.01.2016 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення,-

встановив:
ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника Дудурич І.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС в особі заступника начальника Гребьонкіна О.В. про скасування постанови № 0054/30502/16 від 26.01.2016 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 0054/30502/16 від 26.01.2016 року, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Гребьонкін О.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 гривень. Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що 11.01.2016 року біля 08 год. 25 хв. у пункті пропуску Тиса під час митного оформлення транспортного засобу марки Mercedes-Benz Viano, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував із України в Угорщину , державним інспектором відділу митного оформлення ОСОБА_2 було повідомлено позивачу ОСОБА_1 про наявність щодо нього орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 04.01.2016 року № 07-70-63/45-52 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України легкового автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Позивач повідомив інспектора митниці про повну втрату автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок аварії під Донецьким аеропортом біля м. Донецьк, а також наявність обставин непереборної сили, що виникли в результаті введення особливого стану в зоні антитерористичної операції на сході України. Представник позивача вказує на те, що не зважаючи на пояснення позивача ОСОБА_1 , державним інспектором відділу митного оформлення №1 ПП Тиса Закарпатської митниці ДФС Баран Р.І. був складений протокол про порушення митних правил № 0054/30502/16 від 11.01.2016р. відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 481 МК України, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та як наслідок заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Гребьонкін О.В. була винесена постанова, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 гривень.

Представник позивача з винесенням постанови не згоден , вважає постанову № 0054/30502/16 від 26.01.2016 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.481 МК України, а отже відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови. Представник позивача вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення та немає ознак порушення митних правил передбачених ч.3 ст.481 МК України з тих підстав, що митним органом не доведено умисел позивача , спрямований на звільнення від сплати податків і зборів, протиправність його поведінки , в діях позивача відсутні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність . Крім того, представник позивача зазначає, що повна втрата транспортного засобу внаслідок аварії, а також нявність обставин непереборної сили є підставою відповідно до норм ч.3 ст.112 МК України для припинення органом доходів і зборів митного режиму тимчасового ввезення.
З посиланням на викладене, а також на норми МК України, оскільки відповідачем не враховано дії обставин непереборної сили, просить суд скасувати постанову № 0054/30502/16 від 26.01.2016 року в справі про порушення митних правил у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові та просив суд їх задовольнити. Надав пояснення аналогічно викладеним у позові, зокрема наголосив на тому, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.481 МК України, з тих підстав , що позивач 09.12.2014 року ввіз на територію України в режимі тимчасового ввезення автомобіль марки Land Rover, однак вказаний автомобіль був знищений в зоні антитерористичної операції на сході України, про що позивач повідомив митні органи. Наголосив натому, що відповідачем не враховано дії обставин непереборної сили.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях. Крім того зазначив, що, громадянин ОСОБА_1 09.12.2014 року ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород» легковий автомобіль марки Range Rover реєстраційний номерний знак Великобританії НОМЕР_2 в митному режимі "Тимчасове ввезення до 1 року". Він мав вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 09.12.2015 року. Станом на 11.01.2016 року автомобіль марки Range Rover реєстраційний номерний знак Великобританії НОМЕР_2 вивезеним за межі митної території України не значився. Громадянин ОСОБА_1 перевищив встановлений термін тимчасового ввезення транспортного засобу маркиRange Rover реєстраційний номерний знак Великобританії НОМЕР_2 більше ніж на 10 (десять) діб. Звернув увагу суду на те, що що 8 грудня 2015 року Закарпатською митницею відносно громадянина ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил №2158/30500/15 за ч. 3 ст. 470 МК України. Підставою для запровадження справи стала інформація Генеральної прокуратури України, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом створення злочинної організації з числа представників ДУК ВПР «Правий сектор» (лист ГПУ №17/1/-22353-15 від 18.11.15) та затримання автомобіля марки «Jеер Gгаnd Сhегоkее», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у салоні та багажному відділенні якого знаходилася вогнепальна і холодна зброя. 05.01.2016 року позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Заперечуючи проти доводів представника позивача про наявність дії обставин непереборної сили зазначає що такі повинні підтверджуватися відповідними документами. Довідка про те, що транспортний засіб марки Range Rover реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який був наданий для Добровольчого Українського Корпусу Правий Сектор для його використання у зоні АТО був знищений в ході бойових дій видан організацією Правий Сектор, тобто неуповноваженим органом. Зазначив, що вказана організація не уповноважена фіксувати факти непереборної сили. Відсутні докази про отримання Донецькою митницею ДФС, заяви ОСОБА_4 від 23.04.2015 року адресованої на ім`я Донецької митниці ДФС про проведення огляду транспортного засобу. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 09.12.2014 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску Ужгород легковий автомобіль марки Range Rover реєстраційний номерний знак Великобританії НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 в митному режимі "Тимчасове ввезення до 1 року". ОСОБА_1 зобов`язався вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 09.12.2015 року.

Як встановлено судом, під час проведення 11.01.2016 року аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних ПІК Інспектор 2006 та ЄАІС ДМСУ встановлено, що станом на 11.01.2016 року автомобіль марки Range Rover реєстраційний номерний знак Великобританії НОМЕР_2 вивезеним за межі митної території України не значився.

За вказаних обставин державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста Тиса Закарпатської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 було запроваджено протокол № 0054/30502/16 про порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 481 МК України, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що постановою № 0054/30502/16 від 26.01.2016 року , винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС за наслідками розгляду протоколу № 0054/30502/16 про порушення митних правил від 26.01.2016 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 ,00 гривень, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Стверджуючи, що вказана постанова є протиправною, представник позивача в процесі розгляду справи посилався на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, вказавши, про наявність обставин непереборної сили, що виникли в результаті введення особливого стану в зоні антитерористичної операції на сході України, внаслідок яких автомобіль марки Land Rover, модель Range Rover реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 був знищений в ході бойових дій у зоні проведення антитерористичної операції на сході України.

На підтвердження факту наявності обставин непереборної сили, представником позивача надано довідку №1 від 20.01.2015 року за підписом заступника Голови Правління Добровольчого Українського Корпусу Правий Сектор, з якої вбачається , що транспортний засіб марки Land Rover, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , який був наданий 14.01.2015 року для Добровольчого Українського Корпусу Правий Сектор для його подальшого використання у зоні проведення антитерористичної операції на сході України, був безповоротно знищений в ході бойових дій.

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Пункт 28 статті 4 МК України визначає митні правила, як встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України.

Пункт 25 статті 4 МК України визначає митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України - тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч.4 ст. 380 МК України - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно ч.5 ст. 380 МК України - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Виходячи з наведеного, позивач зобов`язаний був до 09.12.2015р. вивезти транспортний засіб марки Land Rover, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , за межі митної території України або вчинити інші дії, визначені ч.5 ст.380 МК України.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України передбачає перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Отже, зважаючи на норми чинного законодавства, враховучи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, оскільки вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим цей автомобіль не поміщався, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перевищив встановлений нормами МК України строк тимчасового ввезення автомобіля більше ніж на десять діб.

Доводи представника позивача про те, що відповідачем під час запровадження протоколу про порушення митних правил не враховано дії обставин непереборної сили, наявність яких свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із змісту даної норми позивач повинен довести, що вчинення ним порушення відбулося внаслідок дії непереборної сили.

Згідно п.2 ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповіднодо заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі - Порядок №657): аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщен-ня з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили -надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів,ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII Порядку № 657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно пункту 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідкиаварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України «Про торгово-промислові палати» і надано Торгово - промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Представником позивача в судовому засіданні стверджено, що позивач ОСОБА_1 звертався до митного органу, в зоні діяльності якого настали обставини непереборної сили, а саме до Донецької митниці ДФС із заявою від 23.04.2015 року, на підтвердження чого надав письмову заяву від 23.04.2015 року.

Водночас суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази одержання митним органом, в зоні діяльності якого настали обставини непереборної сили, заяви від 23.04.2015 року, а сама по собі заява від 23.04.2015 року ще не є свідченням звернення позивача до митного органу, в зоні діяльності якого перебуває транспортний засіб.

Отже, позивач не довів, що до закінчення терміну тимчасового ввезення, він вжив заходів щодо інформування найближчого митного органу про обставини, які унеможливлювали вивезення зазначеного транспортного засобу марки Land Rover, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , за межі митної території України у встановлені строки.

Разом з тим слід зазначити, що факт проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 року визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Крім того проведення антитерористичної операції на території Донецької області є загальновідомим фактом, який на підставі ст. 72 КАС України не потребує доказування.

Водночас, довідка за №1 від 20.04.2015 р. за підписом заступника Голови Правління Добровольчого Українського Корпусу Правий Сектор про знищення транспортного засобу в ході бойових дій, що наявна в матеріалах справи видана не уповноваженим на те органом, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі. Позивачем відповідно до вимог ст. 192 МК України не було повідомлено митний орган про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили.

Оцінюючи досліджені у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, щодо перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на десять діб, тобто оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил, винесена посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманнямпринципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Оскільки наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.481 МК України, через що правові підстави для скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є відсутніми, а відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.
Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідачем надано суду достатніх доказів щодо правомірності прийнятого рішення, а тому приходжу до висновку про необгрунтованість , безпідставність позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 70, 71, 86, 104,159, 161-164, 167 КАС України, ст. ст. 4, 380, ч.3 ст.481 МК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС в особі заступника начальника Гребьонкіна О.В. про скасування постанови № 0054/30502/16 від 26.01.2016 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.
Повний текст постанови виготовлено 25.01.2017 року.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду К.К. Бенца