Справа № 334/7207/16-а
Суддя: Колесник С. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.02.2017
Справа № 334/7207/16-а
Провадження № 2-а/334/141/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Колесник С.Г., при секретарі Манюхіні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій відповідача, щодо призначення йому пенсії за віком з 28.10.2014року із застосуванням показчика середньої заробітної плати працівників, в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007рік, про зобов'язання відповідача з 01 квітня 2016р. призначити пенсію за віком із застосуванням показчика середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 28.10.2014 року позивач перебуває на обліку у управлінні ПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя, та отримує пенсію за віком у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-VI.

Вважає, відповідач безпідставно застосував показник середньої заробітної плати працівників, на 2007рік, оскільки в даному випадку розрахунок розміру пенсії позивача мав бути здійснений на підставі ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Позивач та його представник, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд зобов'язання відповідача з 01 квітня 2016р. призначити пенсію за віком із застосуванням показчика середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, також стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 551,20грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00грн.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує з підстав наведених у письмових запереченнях від 14.12.2016 року №8244/12.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 28.10.2014 року позивач перебуває на обліку у управлінні ПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя, та отримує пенсію за віком у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-VI.

30.09.2016 року позивач звернувся до управлінні ПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок йому пенсії у відповідності до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

ОСОБА_1 було фактично відмовлено у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників та розяснено, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у даному випадку проводиться перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення пенсії, тому застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, згідно постанови КМУ від 23.04.2012р. №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається відповідач, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно атестату про зняття з обліку від 23.10.2014року №803 виданого головним управлінням ПФУ України в Запорізькій області з 28.10.2014року виплату пенсії припинено по причині переходу на пенсію за іншим законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV з урахуванням змін, внесених Законом України Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, держаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз приписів ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058-ІV свідчить, що за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії (в даному випадку, за вислугою років) на інший (за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, розрахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а вперше просив призначити йому пенсію за іншим законом.

Таким чином. дії відповідача неправомірні, оскільки в частині третій статті 45 Закону № 1058-ІV мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, при призначенні пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст.26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивачу має бути розраховано пенсію з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 даного Закону, із застосуванням показника середньої зарплати працівників в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Відтак, позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя перерахувати позивачу пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2011-2013 роки), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією є законними та обґрунтованим, однак суд вважає, що відповідний перерахунок, необхідно здійснити з моменту звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя з відповідною заявою, а саме з 01.10.2016року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

Крім того, відповідно до ч. 1. п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Таким чином, позивач має право на відшкодування всіх, документально підтверджених, понесених судових витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 551 гри, 20 коп„ та витрат на правову допомогу, яка станом на 31.01.2017року становить 2500 (дві тисячі пятсот) грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. ст.ст. 6-14, 71, 87, 94, 99, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ПозовОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2007 рік.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 жовтня 2016 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про значення пенсії за віком (2011-2013 роки), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 20.10.1954р.н. суму судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.), та суму витрат на правову допомогу в розмірі 2500грн. (дві тисячі пятсот гривень 00коп.)

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Колесник С. Г.