Справа № 326/1527/16-а (2-а/326/6/2017)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 рокусправа № 326/1527/16-а (2-а/326/6/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області на постанову Приморського районного суду Запорізької області від 11.01.2017 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови в призначенні пенсії;

- зобов'язати Відповідача призначити пенсію на підставі абз.4 п.3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

Постановою Приморського районного суду Запорізької області від 11.01.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії пенсійного органу щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком, як батьку дитини-інваліда. Зобов`язано Відповідача призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до п.3 розділу ХУ "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з дня звернення - 16 вересня 2016 року.

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 04 травня 1991 року. Шлюб зареєстрований Приморським відділом ЗАГС Запорізької області, актовий запис №43.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до висновку КП "Приморська центральна районна лікарня" № 705 від 15.09.2016 року, ОСОБА_4, 1992 року народження, перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: важка розумова відсталість ДЦП, являється інвалідом І групи. За медичними документами являється інвалідом до шестирічного віку.

16.09.2016 року Позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про проведення перевірки документів для призначення та визначення права на пенсію, як батьку інваліда з дитинства.

Листом Управління пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області від 28.09.2016 року №5349/02 Позивача було повідомлено, що оскільки його дружина вже перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області та отримує пенсію по інвалідності, право на достровий вихід на пенсію він не має.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова пенсійного органу в призначенні Позивачу дострокової пенсії є протиправною та не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст.17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94). У разі відсутності матері, коли виховання дитини-інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років.

Пунктом 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належить також діти-інваліди віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Відповідно до п.2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005, № 22-1, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. При цьому, за вибором матері, дострокова пенсія може бути також призначена батькові дитини, якщо виховання дитини інваліда здійснювалось ним, за умови досягнення ним 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Як свідчать встановлені обставини справи, Позивач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій встановлено першу групу інвалідності.

Так, згідно висновку №705 від 15.09.2016 року ОСОБА_4 стоїть на обліку у психіатра, хворіє важкою розумовою відсталістю ДЦП. По медичній документації є інвалідом до 6 річного віку.

Також, як вбачається з довідки від 14.09.2016 року, ОСОБА_1 виховував до шестирічного віку свою доньку ОСОБА_4.

Отже, в даному випадку Позивач здійснював виховання своєї доньки, яка є інвалідом І групи, до шестирічного віку, що за приписами чинного свідчить про наявність в нього права на отримання дострокової пенсії.

При цьому, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що дружина Позивача скористалась правом на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст..26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з чим Позивач не має права на достроковий вихід на пенсію.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що приписи пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначають право батька або матері на призначення дострокової пенсії незалежно від того, чи скористався один з членів подружжя правом на призначення дострокової пенсії, передбаченими іншими правовими нормами.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 була призначена пенсія по інвалідності за загальним захворюванням з 25.12.1995 року .

Тобто, дружина Позивача в даному випадку здійснила своє право на призначення пенсії за інвалідністю, яке не пов'язане з пенсією, визначеного пунктом 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Також, як вбачається з матеріалів справи, наявність необхідного віку та страхового стажу пенсійним органом не оспорюється.

Отже, виходячи з зазначеного, висновки пенсійного органу стосовно відсутності у Позивача права на призначення дострокової пенсії є безпідставними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Приморського районного суду Запорізької області від 11.01.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду Запорізької області від 11.01.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко