Справа № 823/1996/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року справа № 823/1996/16

м. Черкаси

17 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря - Дудки Г.О.,

представника відповідача Поліщук Ю.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, а саме: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.09.2016 №Ф10У, рішення №39/1301 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 14.09.2016, та рішення №40/1301 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.09.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що чинне законодавство покладає на приватних нотаріусів обов'язок сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року, та звітним періодом для них є календарний рік. Натомість вимоги проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, обчисленого шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців, в Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відсутні. З урахуванням наведених висновків, позивач вважає, що обрахунок сум єдиного соціального внеску, належний до спати позивачем у 2013 - 2015 роках, був здійснений контролюючим органом з порушенням норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, в судовому засіданні 26.01.2017 представник позивача заявив клопотання про проведення наступного судового засідання, що призначено на 26.01.2017 о 16 год. 30 хв., без його участі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий.

Представник відповідача зазначає, що саме вказана Інструкція визначає методологію з обрахунку сум єдиного соціального внеску, та вимагає від особи, яка провадить незалежну професійну діяльність обчислення середньозваженого чистого доходу в розрізі місяців, в яких отримано прибуток за податковий період - календарний рік.

За даними перевірки чистий оподатковуваний дохід позивача у 2015 році становив 273660,68 грн., розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу - 22805,06 грн. (273660,68 / 12 = 22805,06 грн.). Граничний розмір бази оподаткування ЄСВ з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 20706,00 грн., з 01.09.2015 по 31.12.2015 - 23426,00 грн. Однак самозайнятою особою ОСОБА_2 при розрахунку суми чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок за 2015 рік, дана методологія не використана.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 - самозайнята особа, зареєстрована Головним управлінням юстиції у Черкаській області, отримала свідоцтво Міністерства юстиції України про право зайняття нотаріальною діяльністю від 13 травня 2013 року № 9055, реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності №97 від 25.07.2013. На обліку в Уманській ОДПІ перебуває з 14.08.2013 за №977.

З 09 серпня по 22 серпня 2016 року посадовою особою Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 25 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 25 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 %, 36,6 %, встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме:

- за 2013 рік самозайнятою особою ОСОБА_2 подано занижені дані чистого оподатковуваного доходу, що призвело до зменшення нарахованого єдиного внеску за ставкою 34,7 % на суму 1789,37 грн.;

- за 2014 рік самозайнятою особою ОСОБА_2 подано занижені дані чистого оподатковуваного доходу, що призвело до зменшення нарахованого єдиного внеску в сумі 1765,53 грн., зокрема за ставкою 34,7 % - 1686,29 грн., за ставкою 36,6 % - 79,24 грн.;

- за 2015 рік самозайнятою особою ОСОБА_2 подано занижені дані чистого оподатковуваного доходу, що призвело до зменшення нарахованого єдиного внеску за ставкою 36,6 % на суму 80360,51 грн.

За наслідками перевірки складено акт від 30.08.2016 №1462/23-05-13-01/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки), в якому встановлено порушення, зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п. 3 ч. 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, в результаті чого: донараховано єдиний соціальний внесок в сумі 83915,41 грн.; нараховано пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 12107,98 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними висновками акта перевірки, позивачем подано заперечення.

За результатами розгляду поданих позивачем заперечень на акт перевірки, відповідачем надано відповідь № 10201/23-05-13-117 від 09.09.2016, в якій з посиланням на нормативно-правові акти зробив висновок, що факти, викладені в акті перевірки, є такими, що відповідають вимогам чинного податкового законодавства.

На підставі акта перевірки, 14 вересня 2016 року Уманською ОДПІ винесено:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.09.2016 №Ф10У, якою вимагається сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 83915,41 грн.;

- рішення №39/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно з яким на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції у розмірі 8481,01 грн.;

- рішення №40/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким на підставі ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нараховано пеню у розмірі 12107,98 грн. за період з 01.05.2014 до 30.08.2016.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2464-VI, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 2464-VI обов'язки, передбачені частиною 2 цієї статті, поширюються на платників, зазначених у пунктах 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2015) визначено, що платниками єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI (в редакції, що діє з 01.01.2015) платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

За змістом ч. 11 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Вказаною нормою встановлюються особливості сплати єдиного внеску для різних платників, перелік яких визначений у ст. 4 Закону № 2464-VI.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Таким чином, приватні нотаріуси сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Звітним періодом для приватних нотаріусів визначено календарний рік.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2015) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI (в редакції, що діяла з 01.01.2015) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

Згідно з пп. 3 п. 4.5 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 455 (що діяла до 29.05.2015), платники визначені підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, до яких входять приватні нотаріуси, сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації.

Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування протягом перевіряємого періоду був затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 року № 22-2 (яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1014/18309 та діяла до 08.01.2014) (далі - Порядок №22-2), наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 (що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за № 1628/24160 та діяв до 30.04.2015) (далі - Порядок №454).

Відповідно до пункту 3.4 Порядку №22-2 фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до Порядку №22-2.

Положення аналогічного змісту містилось і в пункті 3.4 Порядку №454, відповідно до якого фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку № 454.

Отже, за приписами наведених норм законодавства, для приватних нотаріусів встановлено, що єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності за результатами календарного року, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, але в межах розміру мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Тобто сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі "усього" таблиці 3 Додатка №5 до Порядку №454 та Порядку №22-2, має відповідати чистому оподатковуваному доходу, заявленому в податковій декларації про майновий стан і доходи.

До зазначеної суми, з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, застосовується відповідна ставка, визначена у частині 11 статті 8 Закону № 2464-VІ (34.7 %).

Суд звертає увагу, що застосований позивачем порядок визначення сум єдиного соціального внеску відповідає встановленим Законом № 2464-VI вимогам.

Таким чином, жоден із зазначених нормативно-правових актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, вирахуваного шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців. Єдиною вимогою виступає відповідність даним річної податкової декларації. Встановлений механізм визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок, передбачає, що приватний нотаріус самостійно визначає таку суму доходу кожного місяця та переносить такі дані до таблиці 3 Додатка №5 відповідно до Порядку №454 та Порядку №22-2.

Наведені висновки суду відповідають правовій позиції Вищого адміністративного суду України, що викладена в його ухвалах від 23.02.2016 № К/800/46841/15, від 13.08.2015 №К/800/36987/15, від 06.07.2015 №К/800/30369/15.

З 29 травня 2015 року процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами (далі - фіскальні органи), визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція №449).

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції № 449, базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий. До зазначеної суми з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску застосовується відповідна ставка, зазначена в пункті 3 розділу III цієї Інструкції.

Суд звернув увагу, що нормативно-правові акти, які до 29.05.2015 врегульовували процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, зокрема і Закон № 2464-VI, не містили вищезазначених положень щодо обрахунку єдиного соціального внеску.

Суд також враховує, що відповідач здійснено донарахування єдиного соціального внеску позивачеві за період 2013 - 2015 роки, тобто і за період, коли Інструкція №449 ще не діяла.

На думку суду, посилання податкового органу на положення Інструкції №449 щодо необхідності ділення чистого оподатковуваного доходу (прибутку), зазначеного у податковій декларації, на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий, йде у розріз положенням частини 4 пункту 8 статті 9 Закону № 2464, яка визначає, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

При визначенні бази для нарахування єдиного соціального внеску шляхом ділення річного чистого доходу на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий, контролюючим органом були порушені вимоги підпункт 2 пункту 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме чистий оподатковуваний дохід, неправомірно завищений та не відповідає поданим податковим деклараціям про майновий стан і доходи приватного нотаріуса ОСОБА_2 за 2013, 2014 та 2015 роки.

Таким чином, суд критично оцінює застосований відповідачем метод визначення суми чистого доходу отриманого платником податків в кожному конкретному місяці 2013 - 2015 р.р. та зазначає, що вказаний метод не узгоджується із вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.09.2016 №Ф10У.

З огляду на те, що судом встановлено відсутність порушення позивачем норм законодавства в частині нарахування єдиного внеску, то відповідно відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій, відтак рішення від 14.09.2016 №39/1301, №40/1301 є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.09.2016 №Ф10У.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області №39/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області №40/1301 від 14.09.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути на користь приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1045 (одна тисяча сорок п'ять) грн. 05 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 31.01.2017.