Справа № 188/1249/16-а (2-а/188/22/2016)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2017 рокусправа № 188/1249/16-а (2-а/188/22/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю:

представника відповідача: Дьоміна М.В.,

представника третьої особи: Черкашиної В.В.,

представника позивача: ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року у справі №188/1249/16-а (2а/188/22/2016) за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: Першотравенська міська організація профспілки працівників освіти та науки, Першотравенський міський голова про визнання дій незаконними та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

28 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати протиправними дії міського голови міста Першотравенська Дніпропетровської області щодо видання розпорядження №297-р від 23.08.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4», визнати протиправним та скасувати розпорядження №297-р від 23.08.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4».

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що при притягнені позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем не було відібрано у неї пояснень по факту здійснення проступку, також в порушення вимог закону щодо факту неналежного виконання позивачем покладених на неї обов'язків не було проведено розслідування. Також, позивач зазначає, що фактично підстави для притягнення її до відповідальності відсутні, оскільки вона виконувала свої посадові обов'язки сумлінно.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено: визнано протиправними дії міського голови міста Першотравенська Дніпропетровської області щодо видання розпорядження №297-р від 23.08.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4», визнано протиправним та скасовано розпорядження №297-р від 23.08.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4».

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження дійсно не було відібрано у позивача пояснень, оскільки вона була відсутня на роботі і на вимогу міського голови прийти та надати пояснення по факту неналежного виконання по посадових обов'язків позивач не з'явилась. Також, відповідач наголошує, що проведення розслідування за фактом виявлення неналежного виконання трудових обов'язків він може, а не зобов'язаний, проводити службове розслідування. Крім того, відповідач вказує, що оскаржуване розпорядження було скасовано розпорядженням міського голови №379 від 20.10.2016 року, відтак підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_4, на думку відповідача, відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 жовтня 2014 року по 26 серпня 2016 року позивач працювала на посаді начальника міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради.

Розпорядженням Першотравенського міського голови від 23 серпня 2016 року №297-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення проступку, який виразився у відсутності системного контролю за дотриманням правил безпеки, протипожежної безпеки і санітарного режиму в закладах освіти міста, а також у незабезпеченні соціального захисту, охорони здоров'я, захисту прав учасників навчально-виховного процесу в навчальних закладах, та оголошено ОСОБА_4 догану.

Не погодившись з розпорядженням міського голови від 23.08.2016 року №297-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.» ОСОБА_4 оскаржила його до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження носить протиправний характер, не ґрунтується на повно та всебічно з'ясованих обставинах, а тому підлягає скасуванню як таке, що не відповідає приписам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст.. 7 Конституції України в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування, у відповідності до приписів ст.. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження міського голови. Так, згідно ст.. 24 Закону, міський голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, видає розпорядження у межах своїх повноважень, несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому повноважень.

Отже, виходячи з системного аналізу зазначених норм права міський голова є особою, яка здійснює керівництво апаратом міської ради її виконавчих органів, в межах своїх повноважень приймає розпорядження.

Як вбачається з матеріалів справи, Першотравенським міським головою було прийнято розпорядження від 23.08.2016 року №297-р, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4, яка на той час працювала на посаді начальника міського відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради та була підпорядкована міському голові, як посадова особа на публічній службі.

Отже, фактично на час прийняття оскаржуваного розпорядження міський голова діяв на виконання своїх владних управлінських функцій та правомочностей роботодавця - керівника органу місцевого самоврядування щодо регулювання індивідуальних відносин з підлеглою посадовою особою стосовно проходження публічної служби.

Таким чином, необґрунтованими є доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження міський голова діяв суто на виконання повноважень організаційного характеру , а тому вказане розпорядження не є актом індивідуальної дії.

У відповідності до ст.. 7 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» Правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" цим та іншими законами України.

Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого

самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

У відповідності до Прикінцевих положень ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи місцевого самоврядування в частині, що не суперечить ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 «Про державну службу», в редакції від 10.12.2015 року, за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений статтею 149 КЗпП України, згідно х частиною 2 статті, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, а при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. (частина 3 статті 149 КЗ пП України).

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання службових обов'язків, порушення трудової дисципліни. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання щодо його накладення.

За приписами пункту 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування, однак призначення розслідування не є обов'язком роботодавця.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що службового розслідування відносно позивача не призначалось та проведено не було, натомість, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувала довідка начальника відділу з питань праці та охорони праці та соціального захисту населення виконавчого комітету міської ради ОСОБА_5

Так, відповідно до довідки складеної ОСОБА_5, навчальні заклади міста Першотравенська не підготовлені до навчального року, мають низку порушень як організаційно-технічного характеру так і соціально-економічного, також має місце порушення санітарних норм та правил пожежної безпеки.

З огляду на зазначену довідку, міський голова м. Першотравенська, дійшов висновку, що ОСОБА_4 як начальник відділу освіти виконавчого комітету Першотравенської міської ради, особа відповідальна за підготовку начальних закладів до навчального року, систематично не виконувала свої повноваження, що й стало підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні було допитано ОСОБА_5 в якості свідка, остання пояснила суду що є начальником відділу праці та охорони праці та соціального захисту населення Першотравенської міської ради, наразі не має повноважень на проведення перевірок комунальних установ, в тому числі на доручення міського голови, оскільки в Україні діє мораторій на проведення перевірок. Свідок пояснила, що вона не здійснювала перевірки стану навчальних закладів, натомість, серед інших працівників органу місцевого самоврядування також як і позивач була залучена до комісії з метою дослідження умов навчальних закладів перед початком навчального року, за наслідками цієї перевірки, жодних актів або інших офіційних документів не складалось та порушень не фіксувалось. ОСОБА_5 власноруч робила помітки для себе в довільній формі, а потім з власної ініціативи склала довідку на ім'я міського голови про порушення, які на її думку, мали місце в навчальних закладах.

Судом також було ініційовано витребування у відповідача документів, що свідчили б на користь офіційного встановлення будь-яких фактів на користь існування порушень організаційно-технічного та соціально-економічного характеру, порушень санітарних норм та правил пожежної безпеки, а саме актів про проведення перевірок навчальних закладів.

Однак, відповідачем на вимогу, суду жодних документів надано не було, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що такі документи в виконавчому органі Першотравенської міської ради - відсутні, оскільки взагалі не складались.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в справах з приводу оскарження рішень про застосування дисциплінарного стягнення, суд повинен перевірити чи мали місце обставини, які слугували підставою для застосування стягнення, ким чином ці обставини підтверджені, чи наявна вина особи у вчиненні діяння, за яке застосовано стягнення та чи відповідає обраний вид дисциплінарної відповідальності вчиненому проступку.

Як вже зазначалось, під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції встановлено, що затвердженою розпорядженням міського голови комісією за наслідками інспектування навчальних закладів міста не було складено жодних документів (актів, довідок, тощо) які б містили інформацію стосовно виявлених порушень та способів їх усунення, в тому числі не складалось й жодних документів стосовно неготовності навчальних закладів міста до навчального року.

Відсутність названих документів свідчить про те, що відповідачем у необхідній мірі не було з'ясовано факту існування обставин порушення навчальними закладами вимог пожежної безпеки, санітарних норм, та соціально-економічних, організаційно-технічних вимог, не було визначено ступеню вини та безпосередньо винної особи, при прийнятті рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Поряд із цим відповідач вирішив не проводити службового розслідування, при прийнятті оскаржуваного розпорядження повністю виходив з інформації, викладеної в довідці ОСОБА_5

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що названа довідка начальника відділу праці та охорони праці та соціального захисту населення Першотравенської міської ради ОСОБА_5 не є достатнім доказом наявності підстав для застосування саме до позивача дисциплінарної відповідальності, оскільки вона носить суб'єктивний характер, складена особою не на виконання владних повноважень на доручення міського голови, а з власної ініціативи. Довідка містить опис порушень, які на думку ОСОБА_5 були допущені в навчальних закладах міста, однак фактична наявність саме таких порушень та саме в такому обсязі не підтверджена жодним офіційним документом, які й би міг бути визнаний судом носієм доказової інформації в розумінні ст.. 69-71 КАС України.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено правомірності прийняття розпорядження про застосування до ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи відповідача з приводу відсутності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на скасування оскаржуваного розпорядження №297-р від 23.08.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4» станом на час розгляду справи є необґрунтованими.

Так, згідно розпорядження міського голови м. Першотравенська від 20.10.2016 року №379-р скасовано розпорядження міського голови від 23 серпня 2016 року №297-р Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4» у зв'язку зі звільненням ОСОБА_4 з посади та відсутністю підстав для продовження терміну застосування дисциплінарної відповідальності.

Отже, підставою для скасування оскаржуваного розпорядження слугував факт звільнення позивача з посади та у зв'язку з чим, фактична відсутність в застосуванні заходів дисциплінарної відповідальності.

Між тим, у відповідності до ст. 6 КАС України, захисту в судовому порядку підлягають порушені права та законні інтереси.

Судом встановлено, що оскаржуване розпорядження від 23.08.2016 року»Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.» було прийнято у відношенні позивача без достатніх на те правових підстав, відтак, вказане розпорядження порушило права та законі інтереси ОСОБА_4 під час проходження останньою публічної служби в органах місцевого самоврядування, факт подальшого скасування розпорядження від 23.08.2016 року у зв'язку зі звільненням позивача з посади, не змінює вказаних обставин, тому права та законні інтереси позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом скасування розпорядження міського голови №297-р від 23.08.2016 року.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції було прийнято вірне та обґрунтоване рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про скасування розпорядження міського голови м. Першотравенська №297-р від 23.08.2016 року.

В той же час, судом першої інстанції було невірно визначено суми відшкодування витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_4, так, судом було стягнуто на користь позивача у справі витрати на правову допомогу у розмірі 3480.00 грн., які були розраховані наступним чином: 580 грн. (вартість однієї години надання правової допомоги) х 6 (кількість затрачених годин при наданні правової допомоги).

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати станом на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1378,00 грн.

Відтак, розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню на користь позивача у даній справі становить: 3 307.20 грн., де: 1378х40% = 551.20 (вартість однієї години правової допомоги) х6 (кількість годин затрачених на надання правової допомоги).

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зміни постанови Петропавлівського районної суду Дніпропетровської області, шляхом викладення абзацу четвертого резолютивної частини рішення в новій редакції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.201, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Петропавлівського районного Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року у справі №188/1249/16-а (2а/188/22/2016) - змінити в частині розподілу судових витрат, виклавши абзац четвертий резолютивної частини постанови в новій редакції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першотравенської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги у розмірі 3 307 (три тисячі триста сім) гривень 20 копійок.

В іншій частині постанову Петропавлівського районного Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року у справі №188/1249/16-а (2а/188/22/2016) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному протягом двадцяти днів у відповідності до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова