Справа № 750/253/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/253/17
Провадження № 2-а/750/317/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.

із секретарем Юрченко І. В. ,

за участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Головного управління національної поліції Чернігівської області капітана поліції ОСОБА_2 ОСОБА_3 управління національної поліції Чернігівської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії від 28 грудня 2016 року серії АР № 940107 інспектора ГУНП Чернігівської області Лімаза Євгенія Миколайовича.

В обґрунтування позову зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги п. 9.8 (д) Правил дорожнього руху, оскільки 28.12.2016 року на 163 кілометрі автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі поза населеним пунктом він керував автомобілем Сузукі ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1 в якому ближнє світло фар було увімкнене.

Позивач позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що 28.12.2016 року на 163 кілометрі автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі він керував автомобілем Сузукі ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1 поза межами населеного пункту в якому ближнє світло фар було увімкнене.

Представник ОСОБА_3 управління національної поліції Чернігівської області в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач, інспектор ГУНП Чернігівської області капітан поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час ма місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

28.12.2016 року інспектором ГУНП Чернігівської області Лімазом Євгенієм Миколайовичем було винесено постанову серії АР № 940107, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 2).

Предтавник відповідача у листі від 31.01.2017 року № 286/124/13/2017 зазначив, що правопорушення з приводу якого було винесено потсанову серії АР № 940107 було зафіксовано не в автоматичному режимі (а.с. 21). До даного листа також було долучено копію постової відомості та рапорти співробітників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в яких зазначено, що 28.12.2016 року на 163 кілометрі автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі ними було зупинено автомобіль Сузукі ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача, яки рухався поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар. Під час спілкування із позивачем останній не заперчував проти того, що дійсно він поза межами населеного пункту рухався без увімкненого ближнього світла фар але коли дізнався про те, що замість усного попередження на нього буне накладено штраф почав заперевувати у скоєнні праоопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. д п. 9.8 Правила дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно ч. 2 статті 122 КУпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, постанова АР № 940107 не може вважатися доказом у розумінні положень статті 251 КУпАП України.

Крім того відповідач не надав до суду матеріалів відеофіксації обставин справи, не заявлено ним клопотань про допит свідків; рапорти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд не розглядає як докази, оскільки це пояснення відповідача, який має зацікавленість в результатах розгляду справи та з огляду на ст. 76 КАС не є доказом по справі. ОСОБА_5 в якості свідка не допитаний, а його рапорт не можна розглядати, як показання свідка.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП вважається не доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, жодного доказу на спростування фактів, викладених у позові не надано, пояснення особи, яка винесла постанову не є доказом у розумінні ст.. 251 КУпАП.

За таких обставин позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 3,11, 69, 94, 158 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Головного управління національної поліції Чернігівської області капітана поліції ОСОБА_2 від 28 грудня 2016 року серії АР № 940107 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя