Справа № 461/6224/16-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Справа № 876/8597/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд до відповідача - Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1706/20900/16 від 27 травня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.469 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 135502,89 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки строк звернення до суду фактично ним не пропущений, оскільки про постанову у справі про порушення митних правил № 1706/20900/16 від 27 травня 2016 року він дізнався лише 29 серпня 2016 року, і в звернувся до суду у встановлений ч.5 ст.99 КАС України місячний строк. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача (апелянта) - ОСОБА_2 подала додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача - Тістечко Ю.Я. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що така подана з пропущенням встановленого ст.289 КУпАП та ч.3 ст.99 КАС України строку на звернення до суду, оскільки, отримавши 04 червня 2016 року постанову у справі про порушення митних правил № 1706/20900/16 від 27 травня 2016 року, з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся лише 26 вересня 2016 року, належних доказів поважності причин пропуску звернення до суду не подав, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення у особи права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Ч.1,2 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.4 ст.529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом

Відповідно до приписів ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, для звернення до суду з позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення законодавством встановлений 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення такої постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління боротьби з митними правопорушеннями винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1706/20900/16, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.469 та ст.485 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 135502,89 грн.

19 серпня 2016 року на адресу позивача надійшла постанова Яворівського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови у справі про порушення митних правил № 1706/20900/16 від 27 травня 2016 року.

29 серпня 2016 року державним виконавцем Кураш Т.Р. видано позивачу оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил № 1706/20900/16 від 27 травня 2016 року.

Відповідно до ч.4 ст.99 КАС України початок перебігу десятиденного строку на звернення до суду з адміністративним позовом є наступний день, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень, а саме: 30 серпня 2016 року, який закінчується 09 вересня 2016 року.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1706/20900/16 від 27 травня 2016 року лише 26 вересня 2016 року (згідно з відбитком штемпеля вхідної кореспонденції), тобто з пропуском встановленого ст.289 КУпАП десятиденного строку на звернення до суду.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав правильну оцінку факту пропуску строку звернення до суду, оскільки адміністративний позов подано з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, так як перебіг обчислення такого строку розпочинається 30 серпня 2016 року, а позов подано до суду лише 26 вересня 2016 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч.2 ст.99 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними, зокрема, ч.4 та 5 ст.99 КАС України.

Враховуючи наведене, при обчисленні строку для звернення за захистом порушених прав із позовом у спірних правовідносин необхідно застосовувати ст.289 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів також вважає безпідставними покликання апелянта на те, що позивач тривалий час перебував на лікуванні, а також перебував у період з 06 вересня по 09 вересня 2016 року за кордоном та не міг у строк, визначений ст.289 КУпАП, звернутися до суду, оскільки у наданій суду виписці Новояворівської центральної районної лікарні №1 із медичної картки амбулаторного хворого вказано, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у період з 29 серпня 2016 року по 06 вересня 2016 року, разом з тим, колегія суддів вважає, що така обставина не є перешкодою для своєчасного звернення до суду, десятиденний строк на звернення до суду з адміністративним позовом закінчувався 09 вересня 2016 року. Крім того, вважає безпідставними також покликання апелянта на те, що у період з 06 по 09 вересня 2016 року він перебував за кордоном, у зв'язку з чим не мав можливості звернутися з позовом до суду, оскільки законом не заборонено право звертатися до суду з позовом через представника.

Колегія суддів зазначає, що строки в адміністративному судочинстві встановлені з метою дисциплінування учасників процесу та створення їм рівних умов для захисту своїх оспорюваних, порушених чи не визнаних прав та інтересів.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи усі вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали правильно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 461/6224/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: О.М. Гінда

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2017 року.