Справа № 0870/9386/12
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

0870/9386/12

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року

( 11 год. 00 хв.)

Справа № 0870/9386/12

Провадження № СН/808/84/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2012 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім. А.М. Кузьміна” (далі – позивач, ПАТ “Дніпроспецсталь”) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великх платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі – відповідач-1, СДПІ) та Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі – відповідач-2 або УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо ненадання до відповідача-2 висновку щодо відшкодування 2 935 435,00 грн. ПДВ;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість з податку на додану вартість у сумі 2 935 435,00 грн. та пеню на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України;

За наслідками розгляду справи Запорізьким окружним адміністративним судом винесено постанову у справі №0870/9386/12 від 15.01.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача-1 з ненадання до відповідача-2 висновку щодо відшкодування 2 935 435,00 грн. податку на додану вартість. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.08.2016 у зазначеній справі касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишено без задоволення, а касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім. А.М. Кузьміна” задоволено частково.

Скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.01.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 в частині відмови в задоволенні позову з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 15.01.2013 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 залишена без змін.

Справа надійшла до суду 24.11.2016. Згідно протоколу розподілу справ між суддями від 24.11.2016 справу передано на розгляд головуючому судді Садовому І.В.

Ухвалою суду від 15.11.2016 справу №0870/9386 (провадження №СН/808/84/16) прийнято до провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Провадження у справі неодноразово зупинялось за клопотанням представників сторін для надання додаткових доказів.

22.12.2016 позивачем подано уточнений адміністративний позов. Згідно уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2 935 435,00 грн. за період з 09.05.2012 по 29.08.2014, що дорівнює 609 699,66 грн. Від решти позовних вимог позивач відмовився.

08.02.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 08.02.2017 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 2935435,00грн.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, направили до суду клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

За приписами ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачем подавалась декларація з розрахунком суми, яка підлягає відшкодуванню з податку на додану вартість з державного бюджету, але за наслідками проведеної перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень, заявленого позивачем у травні 2011 року, на суму 2 935 435,00 грн., яке за результатами судового оскарження скасовано, рішення суду по справі №2а-0870/6105/11 від 26.09.2011 набрало законної сили. Лише 29.08.2014 відповідачем-1 відшкодовано суму бюджетного відшкодування в розмірі 2 935 435,00 грн. Проте відшкодування відбулось з порушенням строків, відтак, відповідно до вимог Податкового кодексу України, позивач має право на стягнення суми пені за кожен день прострочки бюджетного відшкодування. Датою початку періоду перебігу строку для нарахування пені вважає 09.05.2012 (дата складання повного тексу ухвали ДААС від 27.03.2012 – 20.04.2012 плюс десять днів). Просить позов задовольнити та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 2935435,00грн. за період з 09.05.2012року по 29.08.2014 року, що дорівнює 609699,66грн.

Відповідач-1 з позовними вимогами не погоджується з підстав, наведених у наданих запереченнях від 12.01.2017 та 07.02.2017. З розрахунками позивача не погоджується, зазначає, що сума пені на бюджетну заборгованість має нараховуватись пізніше, після закінчення процедури оскарження судового рішення в касаційній інстанції. Зазначає, що Вищий адміністративний суд України 27.12.2012 виніс ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження по справі №2а-0870/6105/11, яка отримана 21.01.2013. Тобто розрахунок має розпочатись з 06.02.2013 по 29.08.2014 і складати 412 569,36. Разом з цим, стягнення пені на суму бюджетної заборгованості, на думку відповідача-1, не є належним способом захисту прав та інтересів позивача. Натомість таким способом є зобов’язання відповідача-1 нарахувати та виплатити пеню. Просить у задоволенні вимоги про стягнення самостійно нарахованої позивачем пені з Державного бюджету України відмовити у повному обсязі.

Позиція відповідача-2 викладена у запереченнях від 20.01.2017, що містяться в матеріалах справи. Зазначає про свою незгоду із розрахунком пені за формулою, вказаною в Наказі Державної податкової адміністрації України №953 від 17.12.2010, оскільки остання втратила свою чинність 10.06.2016, отже розрахунок є не вірним і не може братись до уваги. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі. У зв’язку із тим, що відповідачем-2 права позивача не були порушені, зазначає про безпідставність стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань управління.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ “Дніпроспецсталь” є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом № 100042267 від 23.05.2007 та зареєстроване в якості платника ПДВ в СДПІ.

20.06.2011 ПАТ “Дніпроспецсталь” подано до СДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за травень місяць, якою задекларовано до бюджетного відшкодування від’ємне значення податку на додану вартість за квітень 2011 року в сумі 16 285 546,00 грн.

З 20.06.2011 по 07.07.2011 СДПІ проведено камеральну перевірку ПАТ “Дніпроспецсталь” з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за травень 2011 року.

За результатами перевірки складено акт №304/08-01/00186536 від 07.07.2011 (а.с.30-43, т.1).

ПАТ “Дніпроспецсталь” не погодившись з зазначеним податковим повідомленням- рішенням звернулось до суду про визнання його протиправним та скасування.

27.03.2012 ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 26.09.2011 в адміністративній справі № 2а-0870/6105/11 - залишена без змін (а.с.53-54,т.1).

Як свідчать матеріали справи, 29.08.2014 позивачу відшкодовано суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 2 935 435,00 грн.

З’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визначення поняття, порядок нарахування, сплата податку на додану вартість та визначення суми податку, яка підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі – ПК України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст.200 ПК.

Пунктами 200.1 та 200.4 даної статті визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу –

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.7 зазначеної статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.8 ст.200 ПК до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10 ст.200 ПК).

Відповідно до п.200.11 ст.200 ПК за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно з нормами п.п.200.12 та 200.13 ст.200 ПК контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п’яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначений Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі – Порядок №39).

Відповідно до п. 6 Порядку №39 у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Зміст пунктів 7 та 9 Порядку №39 кореспондується з положеннями п.200.12 ст.200 ПК та визначає, що орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість. На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Судом встановлено, що право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ та достовірність розрахунку заявленої ним до відшкодування суми підтверджено постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.09.2011 року по справі №2а-0870/6105/11, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2012. Проте, відповідач-1 у визначений законодавством строк не подав до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а сума бюджетної заборгованості була відшкодована лише 29.08.2014.

Суд зазначає, що відповідно до п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Крім того, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п’яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п. 200.13 ПК України).

Тобто, дата, з якої розпочинається нарахування пені залежить від дати отримання податковим органом рішення суду з додаванням 5 робочих днів на подання висновку та 5 операційних днів на перерахування коштів.

За розрахунком позивача, датою початку періоду нарахування пені встановлено 09.05.2012: ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №2а-0870/6105/11 від 27.03.2012 викладена в повному обсязі 20.04.2012. До цієї дати додано п’ять робочих днів на подання висновку контролюючим органом до органу казначейства та п’ять робочих днів на перерахування коштів.

Натомість, суд не погоджується з зазначеним розрахунком позивача, оскільки суду надано копії документів стосовно отримання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2012 по справі №2а/0870/6105/11. Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого листа, відповідач-1 отримав вказану ухвалу 17.09.2012, що не заперечується сторонами. З урахуванням десятиденного строку, передбаченого п.200.15 ст.200 ПК України, розмір пені повинен розраховуватись за період з 02.10.2012.

Враховуючи докази, надані відповідачем, початок періоду, з якого відповідачем вчинена протиправна бездіяльність щодо ненадання до органу Держказначейства висновку про відшкодування податку на додану вартість та виникнення у позивача права на нарахування пені за несвоєчасне відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, з урахуванням вихідних днів, обліковується з 02.10.2012 та закінчується днем відшкодування бюджетної заборгованості – 29.08.2014 (697 днів).

Відповідно до п.200.23 ст.200 ПК суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, виходячи з аналізу вказаної норми, нарахування пені здійснюється на суму бюджетної заборгованості, погашення якої відбулося. При цьому, пеня виникає починаючи з шостого дня від дати акту/довідки за результатами перевірки платника з урахуванням п’яти операційних днів, встановлених законодавством на перерахування коштів. Останнім днем, який враховується при обчисленні пені, є день погашення заборгованості.

Оскільки суму податку на додану вартість за квітень 2011 року не відшкодовано позивачу у визначені ПК України строки, позивач має право на стягнення сум пені відповідно до п.200.23 ст.200 ПК.

Суд не погоджується із розрахунком позивача з підстав неправильності обрахування дати початку нарахування пені.

З урахуванням наданих доказів, сума пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ складає:

- за період з 02.10.2012 по 31.12.2012 - 65 686,37 грн. (2 935 435,00 грн. (сума бюджетної заборгованості) х 91 (кількість днів затримки) : 100% х 7,5 (облікова ставка НБУ на момент виникнення заборгованості) х 1,2(120% облікової ставки НБУ) / 366 кількість днів у календарному році = 65 686,37 грн.).

- за період з 01.01.2013 по 29.08.2014 складає 438 626,36 грн. (2 935 435,00 грн. (сума бюджетної заборгованості) х 606 (кількість днів затримки) : 100% х 7,5 (облікова ставка НБУ на момент виникнення заборгованості) х 1,2(120% облікової ставки НБУ) / 365 кількість днів у календарному році = 438 626,36 грн.).

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь суми пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розумінні приписів п.200.23 ст.200 ПК України є доведеними та обґрунтованими, проте, підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий