Справа № 489/5197/16-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/5197/16-а
Номер провадження 2-а/489/47/17
Постанова

Іменем України

09 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Державного підприємства "Миколаївське лісове господарство" (далі-відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відносно нього відповідачем винесено постанову, якою позивача притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 63 КУпАП. З вказаною постановою не згоден та вважає її незаконною.

Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову №0041 від 03.10.2016.

21.11.2016 до суду від відповідача надійшло заперечення.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заперечення, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

29.09.2016 лісничим ОСОБА_2 було складено протокол №0042. Встановлено незаконне використання земель ДЛФ.

03.10.2016 головним лісничим ОСОБА_3 було винесено постанову №0041, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 63 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Як вбачається з позову, позивач посилається на те, що відомості, які містяться в постанові є неконкретними: не зрозуміло хто саме вчинив правопорушення, не вказано адреси земельної ділянки або його кадастровий номер; при винесені оскаржуваної постанови не було враховано, що саме позивач є власником земельної ділянки, а не державний лісовий фонд.

Згідно з договором купівлі-продажу від 11.11.2015 позивачу належить земельна ділянка за адресою: садівниче товариство "Воскресенськ", вул. Квартал 2-й, ділянка 24 Д, Воскресенська селищна рада Миколаївської області Жовтневого району.

Представником відповідача надано суду схематичне зображення спірної земельної ділянки, з якої слідує, що має місце площа самозахвату 0,07 га.

Відповідно до ст. 241 КУпАП лісничий може розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 83 КУпАП.

Згідно з п. 7 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою КМУ від 16.09.2009 посадові особи держлісоохорони відповідно до покладених на неї завдань мають право складати протоколи та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, правопорушення у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, а також у галузі мисливського господарства та полювання.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.63 КУпАП, полягає у використанні ділянок земель державного лісового фонду для розкорчовування, спорудження будівель, переробки деревини, влаштування складів і т. ін. без належного дозволу на використання цих ділянок.

У відповідності з пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Право користування землею площею 52,7 га, яка схематично зображена на плані наданому відповідачем Миколаївського лісгоспзагу підтверджується Актом на право користування землею від 01.11.1968.

Проте з цього документу неможливо повною мірою стверджувати, що позивач на території саме цієї земельної ділянки здійснював будівництво.

Надана план-схема, у відповідності з якою площа самозахвату складає 0,07 га, також не є беззаперечним доказом цього, оскільки вона складена лісничим ОСОБА_2 у 2013 році, а сама спірна постанова не містить посилань на те, де саме розташована самозайнята земельна ділянка та площу такої ділянки.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686.

Для підтвердження меж земельних ділянок і наявності захоплення землі має бути проведена геодезична зйомка та складено відповідну документацію.

Згідно зі статтями 69, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Належні та допустимі докази в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем суду не представлені.

За таких обставин, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 63 КУпАП, є недоведеним, у зв'язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення № 0041 від 03.10.2016 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 161, 162, 163 КАС України, суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Миколаївське лісове господарство" про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №0041 від 03.10.2016, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв