Справа № 806/2644/16
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"14" лютого 2017 р. Справа № 806/2644/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

позивача :

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо неповідомлення Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року на підставі пункту 2 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, з врахуванням частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка вступила в дію згідно із Законом України №900 - VІІІ від 23.12.2015;

- зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України надіслати на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області інформацію про зміни у грошовому утриманні та довідку про розмір грошового забезпечення позивача.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_3 зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсія призначена відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 встановлено грошове забезпечення поліцейських, що надає йому право на перерахунок пенсії. Звернувшись до відповідача з проханням повідомити органи Пенсійного фонду про наявність підстав для перерахунку пенсії, позивач отримав відмову, яку вважає протиправною.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.12.2016р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надсилання інформації про зміни у грошовому забезпеченні до Пенсійного фонду України для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України надіслати до Пенсійного фонду України інформацію про зміни у грошовому забезпеченні для перерахунку пенсії ОСОБА_3. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить постанову скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В апеляційній скарзі Міністерство внутрішніх справ України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що рішення по справі може вплинути на інтереси Пенсійного фонду України, оскільки постанова суду першої інстанції не відповідає процедурі перерахунку пенсії передбаченій Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45, у той же час суд першої інстанції в порушення процесуальних норм права не залучив Пенсійний фонд України до участі у справі. Крім того, під час прийняття рішення по справі судом першої інстанції було застосовано невірне трактовано поняття "зворотна дія нормативно-правового акту у часі" та не надано належної оцінки положенням Закону України "Про Національну поліцію".

Обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарг з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку №2262-XII (далі - Закон №2262-XII). 09.11.2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з вимогами щодо перерахунку його пенсійного забезпечення. Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_3, що перерахунок пенсії проводиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням, наданих уповноваженими структурними підрозділами міністерств та відомств. Водночас вказано, що на даний час інформація про підстави проведення перерахунку пенсій не надходила.

Крім того, позивач 09 листопада 2016 року звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою про направлення до органів Пенсійного фонду України інформації про зміну грошового забезпечення, зумовлену постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015. Листом від 17.11.2016 № 22/6-М-1916 Міністерство внутрішніх справ України відмовило позивачу в направленні такої інформації. Формулюючи мотивацію відмови, відповідач зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 не є актом, яким було змінено розміри і види грошового забезпечення поліцейських, оскільки цим нормативно-правовим актом розмір і види грошового забезпечення поліцейських було встановлено вперше. До цього такої категорії працюючих не було.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання до Пенсійного фонду України інформації про зміни у грошовому утриманні осіб, пенсія яким призначена відповідно до вимог Закону №2262-XII, яка б слугувала підставою для здійснення перерахунку пенсіїОСОБА_3., та зобов'язання надіслати таку інформацію про зміни у такому грошовому утриманні на адресу Пенсійного фонду України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Частиною 3 статті 63 Закону N 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Відтак, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 (надалі - Порядок N 45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом N 2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" внесено зміни та підвищено грошове забезпечення поліцейських.

Відповідно до абзацу другого розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (згідно із Законом України від 23.12.2015 р. N900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються також в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Судом встановлено, що станом на 01.01.2016 року грошове забезпечення поліцейських є відмінним і значно більшим від грошового забезпечення, розмір якого враховувався при визначенні пенсії позивачу, і що розмір такого грошового забезпечення зумовлений саме постановою Кабінету Міністрів України N 988 від 11 листопада 2015 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача і третьої особи про те, що Закон України від 23.12.2015 р. N900-VIII набув чинності після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988, а тому не має зворотної дії в часі є безпідставними. Відповідачем та третьою особою трактування поняття "зворотна дія нормативно-правового акта у часі" є помилковим.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Отже, на день набрання чинності Законом N900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті, так як вказана постанова не вичерпала свою дію.

При цьому суд враховує, що Конституційний Суд України в Рішенні від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 ) у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

За приписами п.2. Порядку N45 вказане рішення Кабінету Міністрів України зобов'язувало відповідача повідомити у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій вказаній категорії військовослужбовців.

Аналогічно в п.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. N 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з того, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з наступними змінами (далі - Закон), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

З урахуванням вищезазначеного, правомірними є висновки суду першої інстанції про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправну бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання до Пенсійного фонду України інформації про зміни у грошовому утриманні осіб, пенсія яким призначена відповідно до вимог Закону N 2262-XII, яка б слугувала підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача, та зобов'язання надіслати таку інформацію про зміни у такому грошовому утриманні.

Доводи апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України з приводу того, що справу розглянуто з порушенням предметної підсудності не заслуговує на увагу. Виходячи зі змісту позовних вимог та предмету спору, судом не розглядався судовий спір з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, оскільки відповідач не є тим органом, що вчиняє дії з приводу обчислення, призначення та перерахунку пенсійних виплат.

Також, є безпідставним посилання апелянта на те, що судове рішення підлягає скасуванню з підстав не залучення до участі в справі Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Однак, апеляційна скарга не містить доводів про те, яким чином рішення у справі може вплинути на права, інтереси та обов'язки Пенсійного фонду України.

Щодо доводів апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України про те, що суд першої інстанції вийшовши за межі позовних вимог не навів відповідного обґрунтування.

Статтею 162 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до частини 2 статті 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Згідно із ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань. Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" лютого 2017 р.