Справа № 820/4578/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

08 лютого 2017 р. №820/4578/16

Харківський окружний адміністративний суд у колегіальному складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

суддів - Мельникова Р.В., Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - Коваля О.Ю.,

представника відповідача - Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - Квартенка О.Р.,

представника відповідача -ДФС України - Лавренчук О.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" до Державної фіскальної служби України, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "ГЛАЗГО-08", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд, враховуючи об'єднання в одне провадження два самостійних провадження в адміністративних справах №820/4578/16 та №820/5014/16, а також з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття податкових декларацій Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" () з податку на додану вартість за звітний податковий період березень - квітень 2016 та додатків до них та визнати їх такими, що подані 12.04.2016 та 18.05.2016, відповідно;

- скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача від 15.08.2016 № та від 07.09.2016 №.

Ухвалою суду від 06.10.2016 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Державну фіскальну службу України.

Ухвалою суду від 16.11.2016 об'єднано в одне провадження два самостійних провадження в адміністративних справах №820/4578/16 та №820/5014/16.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі укладеного договору про визнання електронних документів від 19.08.2015 №190820151, що підтверджується квитанцією №2 направлено шляхом електронного зв'язку податкові декларації з ПДВ за березень - квітень 2016 року. Зазначені податкові декларації були доставленні до центрального рівня - ДФС України 12.04.2016 та 18.05.2016, відповідно. Однак, вони не були прийняті через виявлені помилки, а саме: "можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності". При цьому, позивач зазначив, що вказаний договір про визнання електронної документації на час спірних правовідносин був чинним, отже, відсутні докази існування обставин, передбачених п. 6.4 вказаного договору, які надають податковому органу право на розірвання договору в односторонньому порядку. Також позивач зазначив, що на час спірних правовідносин позивач не змінював місцезнаходження, а також не змінював власні облікові дані.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували, від представника відповідача - ДФС України - Гундар Г.М. через канцелярію суду надійшли заперечення на позов, в яких представник відповідача зазначила, що враховуючи відсутність законодавчо визначеного обов'язку ДФС України з прийняття податкових декларацій від платника податків, жодними своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю ДФС України не порушувало прав позивача.

Також від представника відповідача - Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - Квартенка О.Р. надані до суду письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача зазначив, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством, враховуючи довідку ОУ Центральної ОДПІ м. Харкова від 03.03.2016 щодо відсутності позивача за місцем обліку. З огляду на викладене, договір про визнання електронної документації розірвано відповідачем у односторонньому порядку. За результатами вказаного, під час направлення позивачем податкових декларацій за податковий звітний період березень - квітень 2016 року, податковим органом їх не прийнято. Також представник відповідача зазначив, що підприємством надано звітні податкові декларації за вказаний період до контролюючого органу. Проте, враховуючи , що вони подані за межами граничного строку подання, податковим органом складено акти перевірки, в яких встановлено несвоєчасність подання податкової звітності. На підставі висновків вказаних актів перевірки контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення, які є правомірними.

Представник позивача - Коваль О.Ю. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представники відповідачів - ДФС України, Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Приватне підприємство "ГЛАЗГО-08" (далі - ПП "ГЛАЗГО-08") зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (т.2 а.с. 102-103), є платником податку на додану вартість.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходження ПП "ГЛАЗГО-08" визначено - вул. Дерев'янка, буд.48, кв. 44, м. Харків, 61018 (т. 2 а.с.13-19). При цьому станом на час спірних правовідносин місцезнаходження позивача не змінювалося.

Судом встановлено, що між ПП "ГЛАЗГО-08" та Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), укладено договір про визнання електронних документів від 19.08.2015 №190820151. Згідно п.1 зазначеного договору, предметом договору є визнання податкових документів, податних платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Також п.п.4 п. 6 зазначеного договору визначено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації (т. 2 а.с.20-22). Зазначений договір було прийнято податковим органом, що підтверджується квитанцією №2 (т.2 а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі зазначеного договору про визнання електронних документів були направлені податкові декларації з ПДВ за податковий звітний період березень - квітень 2016, які були доставлені до центрального рівня Державної податкової служби України 12.04.2016 та 18.05.2016, відповідно. Проте, вказані податкові декларації не були прийняті, з зазначенням відправника: Автоматизоване система "Єдине вікно подання електронної звітності "ДФС України: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, а саме "можливо розірвано договір про визнання електронної звітності". Зазначені обставини підтверджується електроднними квитанціями ДФС України №1 (т.1 а.с.23, т.2 а.с.28).

Перевіряючи правомірність дій відповідача під час неприйняття податкової звітності, судом встановлено наступне.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, дія якої поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку передбачено, що підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

При цьому, п.7.3, п.7.4 та п.7.5 розділу ІІІ Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту). Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно п.7.6 розділу ІІІ Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Судом встановлено, що контролюючим органом складено довідку від 03.03.2016 №333/20-30-07-11, відповідно до якої податковим органом не встановлено місцезнаходження платника податків ПП "ГЛАЗГО-08" (т.2 а.с.73).

При цьому, як вбачається з витягу з протоколу засідання робочої групи Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 18.05.2016 №88, вирішено, що у зв'язку з можливими ризиками здійснених операцій, з метою недопущень ухилення від оподаткування та з причини невідповідності заявлених даних щодо податкової адреси (відсутність за місцезнаходженням) не визнавати, як податкову звітність: Податкові декларації з ПДВ за квітень 2016 року по підприємству ПП "ГЛАЗГО-08". Також вирішено, що начальнику управління обслуговування платників Скірді О.В. у зв'язку з можливими ризиками здійснених операцій, з метою недопущення ухилення від оподаткування та з причини невідповідності заявлених даних щодо податкової адреси (відсутність за місцезнаходженням), необхідно забезпечити внесення відповідних даних до ІС "Податковий блок" щодо статусу наданої звітності: податкових декларацій з ПДВ за квітень 2016 року по підприємству ПП "ГЛАЗГО-08" (т.2 а.с.74).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що місцезнаходження позивача є вул. Дерев'янка, буд.48, кв. 44, м. Харків.

Також в ході судового розгляду не встановлено, що на момент спірних правовідносин позивачем не змінено місцезнаходження.

Згідно п. 6 зазначеного договору про визнання електронних документів від 19.08.2015 №, укладеного між ПП "ГЛАЗГО-08" та Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області) визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

З моменту укладання договору усі попередні домовленості та укладені правочини між платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність.

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

В ході судового розгляду судом встановлено, що умови вказаного договору відповідають умовам Типового договору про визнання електронних документів, що є додатком № 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач своєї згоди на розірвання договору не надавав, відповідне судове рішення не приймалось. Договір розірвано відповідачем в односторонньому порядку.

При цьому суд зазначає, що умовами договору визначено, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у двох випадках: ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; зміна позивачем місця реєстрації.

Відповідно до п. 12.2 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, підрозділи контролюючого органу: стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи; стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно п. 12.3 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, у разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, надісланого контролюючим органом, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Відповідно до п. 12.4 розділу ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В ході судового розгляду, відповідачем не надано жодного доказу щодо ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або відсутності позивача за місцезнаходженням, що стало підставою для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів.

Відповідно до п.45.2 ст.45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, укладеного з позивачем 19.08.2015 .

Отже, при розірванні договору про визнання електронних документів відповідач - Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області діяла не на підставі, не у межах наділених законодавцем повноважень та не у спосіб, встановлений чинним законодавством України.

За приписами ст.ст 15, 16 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операціях), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.2., 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 ПК України).

Відповідно до положень п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.

Згідно п. 48.1, п.48.3, п.48.4 ст. 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п. 49.3 ст. 49 ПК України).

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію датою її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.8, п.49.9 ст. 49 ПК України).

Пунктом 49.10 ст. 49 ПК України вказано, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларації з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висування будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 ст.48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (пп.49.11 ст.49 Податкового кодексу України).

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що підставою для відмови контролюючого органу визнати податкову декларацію як податкову звітність є такі дефекти її заповнення, що впливають на адміністрування податку органом доходів та зборів.

Повідомлення є юридичною формою рішення, про можливість його оскарження прямо зазначено п.п. 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 ПК України.

Контролюючий орган не прийняв повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, та не прийняв документ засобами електронного зв'язку з не передбачених законом підстав, що, на думку суду, є порушенням вимог ст.49 ПК України.

Як встановлено з досліджених у судовому засіданні податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2016 року та квітень 2016 року ПП "ГЛАЗГО-08", вбачається, що вказана податкова звітність складена з дотриманням приписів ст. 48 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, зміст протоколу засідання робочої групи Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, а також, той факт, що податкова звітність не була прийнята, виходячи з квитанцій про відмову у їх прийнятті, на рівні ДФС України, суд дійшов висновку про те, що під час неприйняття податкових декларацій ПП "ГЛАЗГО-08" з ПДВ за звітний податковий період березень - квітень 2016 року та додатки до них, відповідачі - ДФС України та Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ДФС України та Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області щодо неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість за звітний податковий період березень - квітень 2016 року з додатками до них, підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З огляду на викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав платника податків в даному випадку є зазначення дати, з якої податкова декларація вважається прийнятою та отриманою органом державної податкової служби.

Наведена правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 року №1503/12/13-12, в якому зазначено, що резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).

При цьому суд зазначає, що податкові декларації з ПДВ за звітний податковий період березень - квітень 2016 року з додатками до них фактично подані позивачем та доставлені до центрального рівня - ДФС України 12.04.2016 та 18.05.2016, відповідно.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними дії ДФС України та Центральної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області щодо прийняття податкових декларацій ПП "ГЛАЗГО-08" з податку на додану вартість за податковий звітний період березень - квітень 2016 року, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання податкових декларацій ПП "ГЛАЗГО-08" з податку на додану вартість за податковий звітний період березень - квітень 2016 року з додатками до них, поданими датою їх фактичного отримання 12.04.2016 та 18.05.2016, відповідно.

Щодо позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень від 15.08.2016 №, від 07.09.2016 №, суд зазначає наступне.

За результатами камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ПП "ГЛАЗГО-08" за квітень 2016 року складено акт від 11.08.2016 №2991/20-30-12-01-09/35974177, у висновках якого зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне подання податкової звітності з ПДВ за квітень 2016 року (т.2 а.с.29-30).

На підставі висновків акту камеральної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 15.08.2016 №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170 грн. (т.2 а.с.70).

Як вбачається з матеріалів справи, також податковим органом проведено камеральну перевірку електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ПП "ГЛАЗГО-08" за березень 2016 року складено акт від 23.08.2016 №3238/20-30-12-01-09/35974177, у висновках якого зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне подання податкової звітності з ПДВ за березень 2016 року (т.1 а.с.30-31).

На підставі висновків акту камеральної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 07.09.2016 №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1020 грн. (т.1 а.с.29).

Як встановлено в ході судового розгляду, підставою для висновку податкового органу у вказаних актах камеральних перевірок, за результатами яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення, фактично стало рішення за результатами засідання робочої групи Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, яким не визнано податкову звітність, а саме: податкову декларацію з ПДВ за квітень 2016 року ПП "ГЛАЗГО-08", у зв'язку з чим було внесено відповідні данні до ІС "Податковий блок" щодо статусу наданої звітності: податкових декларацій з ПДВ за квітень 2016 року по підприємству ПП "ГЛАЗГО-08" (т.2 а.с.74). Оскільки за результатами вказаного рішення подані позивачем податкові декларації за період березень - квітень 2016 року неправомірно були не прийняті відповідачами, у межах строку, визначеного чинним законодавством, такі дії відповідачів - ДФС України та Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області призвели до несвоєчасного подання позивачем податкової звітності з ПДВ у податкові звітні періоди березень - квітень 2016 року.

З огляду на те, що в ході даного судового розгляду визнано протиправними дії Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області щодо неприйняття податкових декларацій ПП "ГЛАЗГО-08" з ПДВ за податковий звітний період березень - квітень 2016 року, оскаржувані податкові повідомлення - рішення про нарахування штрафні санкції є безпідставними та необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень - рішень від 15.08.2016 №, від 07.09.2016 № є обґрунтованими, через що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу витрати по оплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань з Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у розмірі 4134 грн., а також з ДФС України в розмірі 1378 грн., що підтверджується квитанціями від 25.08.2016 №2363, від 01.09.2016 №2378, від 19.09.2016 №2399, від 30.09.2016 №2406 (т.1 а.с. 3, 38, т.2 а.с.4,38).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" до Державної фіскальної служби України, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових декларацій Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" () з податку на додану вартість за звітний податковий період березень 2016 року, квітень 2016 року, з додатками до них.

Визнати податкову декларацію Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" () з податку на додану вартість за звітний податковий період березень 2016 року, з додатками до неї поданою датою її фактичного отримання 12.04.2016.

Визнати податкову декларацію Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" () з податку на додану вартість за звітний податковий період квітень 2016 року, з додатками до неї поданою датою її фактичного отримання 18.05.2016.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 15.08.2016 №.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 07.09.2016 №.

Стягнути витрати по оплаті судового збору на користь Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" (, поштовий індекс 61018, м. Харків, вул. Дерев'янка, буд. 48, кв.44) за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України в розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень), а також з Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у розмірі 4134 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Мар'єнко Л.М.

Судді Мельников Р.В.

Нуруллаєв І.С.