Справа № 2-а-48/2010
Суддя: Жаворонок В. П.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд Сумської області
Справа №2-а-48/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого- судді Жаворонка В.П.

при секретарі - Васюхно Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тростянець адміністративну праву за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління енсійного фонду в Тростянецькому районі Сумської області про стягнення недоплаченої змісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він має статус дитини війни і, відповідно до ст.6 розділу 2 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІУ від 18.11.2004 р., щомісячно, починаючи із січня 2006 року, має право на отримання соціальної грошової допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З початку 2009 року йому щомісячно відповідач не доплачував 20% мінімальної пенсії за іком або 49,80 грн. X 2 = 99,60 грн., а з початку року йому не доплачено 906,40 грн. (99,60 рн. X 9 місяців = 906,40 грн.)

З вищезазначених підстав звернувся позивач до суду з даним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2009 рік та довічно нараховувати і виплачувати у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком; стягнути допомогу за 9 місяців в умі 906,40 грн.

Позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги та в остаточних уточненнях позовних вимог просив: стягнути компенсаційні втрати частини доходів у зв'язку з порушенням троків їх виплати неоплаченої пенсії в сумі 542,95 грн.; стягнути не донараховану надбавку до пенсії дитини війни в сумі 1873,30 грн.; зобов'язати відповідача нараховувати йому в подальшому державну соціальну підтримку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком довічно; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсаційні втрати частини доходів у в'язку з порушенням строків виплати та стягнути судові витрати в сумі 3,40 грн.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав клопотання, в якому просив розглянути праву у відсутності представника відповідача та додав до справи письмове заперечення, де зазначено, що дійсно позивач має статус дитини війни, а тому згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона вправі отримувати підвищену пенсію на 30% мінімальної пенсії за віком, але, як видно зі змісту дана норма закону не передбачає яким саме органом, за рахунок яких коштів та в якому процедурному порядку здійснюється призначення та виплата підвищення пенсії.

П.4.1 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення мін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії, або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дана доплата позивачеві виплачується у повному обсязі.

Окрім цього, відповідач звертав увагу суду на те, що Ухвалою від 19.05.2009 року 27-у/2009 Конституційний суд України висловив позицію щодо:

- наявності законодавчої прогалини, що полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30% якої мають підвищуватись дітям війни або довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, який підлягає визначенню законодавцем, а не судом;

- однозначності вимоги ч.3 ст.28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановлено в абз.1 ч.1 цієї ж статті, виключно для розмірів пенсії,призначених згідно з цим Законом;

- єдиного джерела фінансового забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених законом України «Про соціальний захист дітей війни» коштів Державного бюджету країни.

Жодним із законів про пенсійне забезпечення не встановлено відповідний механізм та умови призначення, порядок фінансування таких підвищень, питання підвищення дітям війни пенсії або щорічного грошового утримання чи державної допомоги, яка виплачується замість пенсії, на 30% мінімальної пенсії за віком законодавчо залишається не вирішеним, а отже не можливим і виконання відповідачем задекларованої норми закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач вважає, що його дії є такими, що відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимови підлягають частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується посвідченням пенсіонера, де мається вказана відмітка (а.с.8).

Відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.22 Конституції України конституційні права й свободи гарантуються, і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В зв'язку з цим позивач має право, а відповідач зобов'язаний здійснювати позивачу доплати до пенсії, відповідно до приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р., ґрунтуючись на рішеннях Конституційного суду України від 09.07.2007 р. за №6-рл/2007 року та від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008 року, якими визнано неконституційними положення п.12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України» та п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а тому вони втратили чинність та підлягали скасуванню.

Постановою Тростянецького райсуду Сумської області від 02.02.2009 року позовні вимог ОСОБА_1 були задоволені частково та зобов'язано УПФ в Тростянецькому районі Сумської області провести нарахування щомісячної соціальної допомоги, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період із 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та у розмірі 20% мінімальної пенсії за віком за 2008 рік з 22.05.2008 року (а.с.19-20).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2009 року вищезазначена постанова Тростянецького районного суду від 02.02.2009 року була залишена без : змін (а.с.10-11). 1

Починаючи з 1 січня 2009 р. і по даний час позивач продовжує отримувати надбавку як дитина війни в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується довідкою УПФ в Тростянецькому районі Сумської області за №3070 від - 01.12.2008 року (а.с.17).

Таким чином, судом встановлено, що всупереч вимогам ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст.22 Конституції України, соціальна грошова допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком позивачеві не виплачується.

Конституцією України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Ст.8 Конституції України передбачає, що Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України й повинні відповідати їй. Принцип верховенства права передбачає, що всі підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати за своїм змістом Конституції України.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні гарантії, встановлені дітям війни, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачено чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення достатнього життєвого рівня (ст. 48 Конституції України), який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч.ї ст.46 Конституції України), то звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається. Зупинення його дії можливе за умови введення відповідно до п.31 ч.І ст.85, п.19 ч.І ст.92Конституції України надзвичайного стану (ст.64 Конституції України) (Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги через законодавчу неурегульованість питання щодо механізму виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" із огляду на наступне.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи в мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Суд вважає також безпідставними посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги через законодавчу неурегульованість питання щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком, і те, що такий розмір не може бути визначений згідно ст.28 Закону Україні "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З огляду на принцип законності закріплений ст.9 КАС України, відповідно до ч.7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Згідно ч.2 ст.53 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щомісячної державної соціальної допомоги за період з 05.2008 року, у тому числі в 2009 році і в подальшому застосуванню підлягає ст.6 Закону іаїни «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанова КМУ за №530 від 28.05.2008 року.

Таким чином, мінімальний розмір пенсії необхідно визначати відповідно до ч.1ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

З урахуванням того, що позивач з 01.01.2009 року щомісячно отримує добавку до пенсії у змірі 10% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача провести нарахування позивачу соціальної допомоги у змірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.І ст.28 Закону України "Про гальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період із 01.01.09 року з урахуванням стично виплачених сум.

З 01.01.2009 року по 01.01.2010 року відповідач мав сплатити допомогу до пенсії у змірі 1958 грн. 40 коп. (в тому числі січень 2009 року544х30%=163,20 грн.; лютий- 4х30%=163,20 грн.; березень -544х30%=163,20 грн.; квітень-544х30%=163,20 грн.; травень- 4х30%=163,20 грн.; червень-544х30%=163,20 грн.; липень-544х30%=163,20 грн.; серпень- 4х30%=163,20 грн.; вересень-544х30%=163,20 грн.; жовтень- 544х30%=163,20 грн.; листопад- 4х30%=163,20 грн.; грудень-544х30%=163,20 грн.)

Як вбачається з довідки відповідача позивачу сплачено за період з 01.01.09 року по .01.10 року 597 грн. 60 коп. (а.с.17).

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної допомоги до пенсії, оскільки органи державної влади не жуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Суд також вважає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо невизначеності на конодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов' язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені у встановленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь компенсації за затримку виплати пенсії в зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, суд вважає, що в даному випадку відповідачем не були порушені строки виплати пенсії. Доплата до пенсії позивачу як дитині Ійни виплачувалася відповідачем, але в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які тратили працездатність, а не в розмірі 30%, тому не має підстав для стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Керуючись ст.ст.7,11,70,71,94,160-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Тростянецькому районі Сумської власті здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та сплатити недоплачену суму підвищення до пенсії ідповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 1 січня 2009 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1(одна) грн.70 коп.

В решті позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, із подачею копії апеляційної скарги до іпеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі.

Суддя