Справа № 466/10552/16-а
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Гарасим'яку Р.І.

з участю: представника відповідача Перхач С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в :

у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, в якому просила постановити рішення, яким:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови їй у перерахунку з 01 грудня 2016 року пенсії згідно з Законом України «Про державну службу»;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити їй перерахунок пенсії з 01 грудня 2016 року та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 06 грудня 2003 року з урахуванням раніше проведених виплат з розрахунку 90% заробітної плати згідно з довідками Львівського апеляційного господарського суду від 05 грудня 2016 року № 07-09/284/16 про заробітну плату та виплатити заборгованість, що виникла від різниці в розмірах перерахованої та фактично виплаченої пенсії за 6 місяців до дня звернення про перерахунок.

В обґрунтування своїх вимог зіслалась на те, що вона, ОСОБА_2, з 09 листопада 2009 року перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова і отримує пенсію, призначену згідно з Законом України «Про державну службу».

Постановою Кабінету міністрів України від 02.09.2015р. № 644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету міністрів України» працівникам судів підвищено посадові оклади і, як наслідок, зросла заробітна плата працівників Львівського апеляційного господарського суду, де вона до виходу на пенсію працювала на посаді начальника загального відділу.

В зв'язку з цим 07 грудня 2016 року вона звернулась в Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова з заявою про перерахунок пенсії в розмірі 90% з урахуванням посадового окладу та інших складових заробітної плати, що зазначені в довідці Львівського апеляційного господарського суду № 07-09/284/16 від 05.12.2016р.

Однак, листом від 13 грудня 2016р.№12289/03-15 Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова відмовило їй в перерахунку, мотивуючим відмову тим, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, в т.ч. спеціальних,на загальних підставах є 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України Про державну службу, тому її пенсія не підлягає перерахунку.

Вважає, що Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова трактує положення зазначеного Закону неправильно, оскільки до уваги не взято:

- ч.12 ст. 58 Конституції України, де зазначено, що закони та нормативно-правові акти не мають зворотньої сили в часі;

- ч. 3 ст.22 Конституції України, в якій йдеться, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод;

- своїм рішенням № 1-рп/99 від 09.12.99р. Конституційний суд України роз'яснив, що дія нормативно-правових актів в часі починається з моменту набрання актом чинності і розповсюджується на факти та події, які мають місце на час дії цих нормативно-правових актів, а тої норми ст. 37 Закону України "Про державну службу" діють й сьогодні.

У відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2000р. № 865 вона має право на перерахунок розміру пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати держслужбовцям відповідної посади та рангу.

Тому відсутні підстави вважати, що у зв'язку із скасуванням норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначене відповідно до Закону України "Про державну службу", з 01.06.2015р. пенсії не призначаються і раніше призначені пенсії не перераховуються, відтак,посилання відповідача на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення ВІД 02.03.2015р. № 213-VІІІ як на підставу для відмови в перерахунку їй розміру пенсії є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях ч.2 ст. 48 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України".

Таким чином відсутні дані, які б свідчили, що на час виникнення спірних правовідносин між нею та відповідачем норми Закону України "Про державну службу» втратили чинність.

З огляду на викладене, вважає дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови їй в перерахунку пенсії дискреційними та незаконними і такими, що порушують її законні права та інтереси.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу"(в редакції на дату набуття нею права на пенсію держслужбовця) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державной службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Такий перерахунок проводиться з сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

В судове засідання, яке було призначено на 06 лютого 2017 року о 16.00 год., позивач ОСОБА_2 не з'явилася, однак подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позов та просить розглядати справу у її відсутність.

Представник Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова Перхач С.М. позовні вимоги не визнала, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до матеріалів справи письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває з 09 листопада 2009 року на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». На час виходу на пенсію вона обіймала посаду начальника загального відділу Львівського апеляційного господарського суду.

07 грудня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до відповідача із письмовою заявою провести перерахунок розміру її пенсії з врахуванням посадового окладу та інших складових заробітної плати згідно з нормами законодавства України. До своєї заяви вона надала довідку Львівського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 року №07-09/284/16 про складові заробітної плати за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1. На всі виплати, включені у довідку, було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, про що зазначено у довідці.

Однак, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова своїм листом від 13.12.2016 року №12289/03-15 відмовило їй у перерахунку пенсії.

Суд вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії є безпідставною та не грунтується на нормах матеріального законодавства, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У відповідності до приписів ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої оплачуються страхові внески.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР (в редакції, чинній до 01.01.2011 року) та ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-ІV об'єктом оподаткування є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. В структуру заробітної плати включається основна та додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до п.п.2.2.7 та п.п. 2.3.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року №5 відповідно до Закону України «Про оплату праці», суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, включається до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу України (в редакції Закону N 76-VIII ( 76-19 ) від 28.12.2014 - щодо набрання чинності норм зазначеного Закону див. "Прикінцеві положення" (76-19) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу",»Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з цим, за правилами ч.2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради» закони, постанови та інші акти Верховної Ради, що набрали чинності, скасуванню Верховною Радою не підлягають, вони можуть бути визнані Верховною Радою такими, що втратили чинність.

Таким чином, слід дійти висновку про відсутність підстав вважати, що у зв'язку із скасуванням норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу", з 01.06.2015 пенсії не призначаються і раніше призначені пенсії не перераховуються, відтак, посилання представника відповідача на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 як на підставу для відмови в перерахунку пенсії позивачу є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях ч.2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради».

Враховуючи вищевикладене та виходячи з відсутності даних, які б свідчили, що на час виникнення спірних правовідносин норми Закону України «Про державну службу» втратили чинність, суд дійшов висновку про те, що Закон України «Про державну службу» на час виникнення спірних правовідносин є чинним.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» працівникам судів підвищено посадові оклади.

На виконання вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Матеріальна допомога, яка носить системний характер і виплачується всім або більшості працівникам, а також суми індексації заробітної плати, що виплачуються з фонду оплати праці, не включені до цього Переліку, тому мають враховуватись при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій.

За змістом наведених вище норм матеріального права отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 березня 2014 року, від 03 червня 2014 року та від 16 вересня 2014 року, яка повинна враховуватися судами загальної юрисдикції при вирішення спорів такої категорії справ.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 є обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Доводи представників Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова Перхач С.М. в заперечення позову, на думку суду, є непереконливими, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186 КАС України, ст. 55 Конституції України, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про державну службу», суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2 з 01 грудня 2016 року пенсії згідно з Законом України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01 грудня 2016 року та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 06 грудня 2003 року з урахуванням раніше проведених виплат з розрахунку 90% заробітної плати згідно з довідками Львівського апеляційного господарського суду від 05 грудня 2016 року № 07-09/284/16 про заробітну плату та виплатити заборгованість, що виникла від різниці в розмірах перерахованої та фактично виплаченої пенсії за 6 місяців до дня звернення про перерахунок.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська