Справа № 185/10155/16-а
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/185/74/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати призначеної йому пенсії з 01.04.2015 року, зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії з 01.04.2015 р. та провести сплату заборгованості за період квітень 2015 року - листопад 2016 року в сумі 49746,2 грн., стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлограді та ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області та з 2004 року йому призначена пенсія відповідно до ОСОБА_3 України «Про прокуратуру», яка йому виплачувалась часткового в сумі 2487,31 грн. Позивач продовжує працювати в Генеральній прокуратурі України до цього часу. Йому була припинена виплата пенсії згідно ОСОБА_3 України № 213-VIII від 02.03.2015 р. та ст. 47 ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 квітня 2015 року. Зазначає, що пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються в тому числі відповідно до ЗУ "Про прокуратуру". Відповідний закон не прийняти, тому з 01.06.2015 року перестали існувати обставини для невиплати йому пенсії, і пенсійний фонд повинен був відновити виплату призначеної йому пенсії. Крім того, зазначає, що зміни в законодавстві відбулись після призначенні йому пенсії, його права не повинні звужуватись, вважає, що відповідач порушує його конституційні права та законне право на отримання пенсії. Вважає, що пенсія йому неправомірно не виплачувалась саме з вини відповідача з 01.04.2015 року, у зв'язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про відновлення виплати пенсії з 01.04.2015 року та виплати заборгованості. На що відповідач надав йому роз'яснення, де зазначив, що виплата пенсії припинена йому правомірно, і буде відновлена після звільнення з роботи. Зазначає, що вважає дії відповідача про припиненню виплати пенсії з 01.04.2015 року протиправними, такими що порушують його конституційні права, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати призначеної йому пенсії з 01.04.2015 року, зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії з 01.04.2015 р., провести сплату заборгованості за період квітень 2015 року - листопад 2016 року в сумі 49746,2 грн., та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Також, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, та на ст. 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в якій підтримала позовні вимоги.

В судове засідання відповідач не зявився, від представника відповідача надійшла письмова заява, в якій представник відповідача просив провести судове засідання без його участі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, надав суду письмові заперечення та матеріали пенсійної справи для огляду.

В запереченнях на позов відповідачем зазначено, що позивач знаходиться на обліку в управлінні та отримував пенсію за віком відповідно до ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» з 22.04.2014 року. Відповідно до частини 15 статті 86 ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» зі змінами, внесеними законом від 02.03.2015 року №213-VIII, встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього ОСОБА_3 (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_3 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим ОСОБА_3, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", " Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Аналогічні зміни в ч. 15 ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру" внесені ОСОБА_3 України № 911- VIII від 24.12.2015 року на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 47 ОСОБА_3 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_3 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу","Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього ОСОБА_3, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього ОСОБА_3 поновлюється.

Посилання позивача на пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII відповідач вважає безпідставним, так як зазначений пункт не містить приписів щодо поновлення виплати пенсії, призначеної, зокрема, відповідно до ЗУ "Про прокуратуру". В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що від сторін у справі надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, та оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 22 квітня 2014 року йому призначена пенсія за віком відповідно до ОСОБА_3 України «Про прокуратуру», що підтверджується матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1

Позивач продовжує працювати в Генеральній прокуратурі України і до цього часу, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1

З 01 квітня 2015 року виплата призначеної позивачу пенсії відповідно до ЗУ "Про прокуратуру" та ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" припинена, що підтверджується матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1

11 листопада 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області із заявою про поновлення виплати пенсії.

ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 24.11.2016 року позивачу надано роз'яснення про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 01.04.2015 р. отримував пенсію, призначену йому відповідно до ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» . На даний час позивач продовжує працювати в Генеральній прокуратурі України.

Частиною 15 статті 86 ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла з 01.04.2015 р., встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього ОСОБА_3 (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_3 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим ОСОБА_3, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", " Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Згідно з ч. 16 ст. 86 ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» з 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_3 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим ОСОБА_3, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 ОСОБА_3 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_3 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу","Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього ОСОБА_3, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього ОСОБА_3 поновлюється

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ОСОБА_3 України «Про прокуратуру», то з 1 квітня 2015 року пенсія, призначена згідно з цим ОСОБА_3, виплачуватись не повинна.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії за вислугу років за ОСОБА_3 України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ОСОБА_3 № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим ОСОБА_3 не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію цього ОСОБА_3, пенсія призначається відповідно до ОСОБА_3 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII є чинним, неконституційним в частині внесення змін в ЗУ "Про прокуратуру" не визнавався.

Відтак, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом, у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ОСОБА_3 № 1058, ч. 15 ст. 50-1 ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього ОСОБА_3, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати були пенсії відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2013 року № 21-948а16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно припинено виплату пенсію позивачу в період з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року підстави для невиплати пенсії позивачу відпали. Позивач звернувся до суду 12.12.2016 року, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.99 КАС України шестимісячного терміну звернення до адміністративного суду, не надав суду доказів щодо наявності поважних причини пропуску зазначеного строку, тому частина позовних вимог за період з 01.04.2015 року по 11.06.2016 року підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В адміністративному позові позивач зазначає, що відповідач винен в невиплаті пенсії, та посилається на ст. 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", також посилається на судову практику по подібним справам за 2015, 2016 роки, та зазначає що підстава для невиплати йому пенсії перестала існувати з 01.06.2105 року, до відповідача з заявою про відновлення виплати пенсії він звернувся в листопаді 2016 року.

Судом було досліджено пенсійну справу ОСОБА_1 № 187868. Згідно матеріалів пенсійної справи позивача, 29.04.2015 року він написав заяву на ім'я відповідача, в якій просить зупинити виплату пенсії у зв'язку з роботою по спецзакону, та повернув переплату пенсії за квітень 2015 року в розмірі 2114, 21 грн., що також підтверджується квитанцією, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач дізнався про припинення виплати йому пенсії з 01.04.2015 року - 29.04.2015 року.

Щодо посилання позивача на ст. 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" необхідно зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 ОСОБА_3 України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування », у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ.

Водночас згідно з частиною другою статті 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, спори у справах, пов'язаних з пенсійними виплатами, мають розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд України щодо строків звернення до адміністративного суду у справах пов'язаних з пенсійними виплатами, викладених в постановах ВСУ від 15.12.2015 року № 161/18933/14а та від 25.05.2016 року № 164/1904/14-ц.

Судом встановлено, що пенсія ОСОБА_1 з 01.04.2015 року не нараховувалась, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача, та довідкою ОСОБА_2 об'єднаного УПФУ № 1136 від 09.02.2017 р.

ОСОБА_3 №213-VІІІ, "Про прокуратуру", "Пенсійне забезпечення", «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » не містять прямого припису щодо відновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року, відповідач свої дії щодо припинення виплати пенсії вважає законними. Тобто існує спір, пов'язаний з пенсійними виплатами. Зазначені закони офіційно опубліковано, а також зміни до вказаних актів офіційно публікувались в періодичних виданнях після їх прийняття, тобто положення цих правових актів є загальнодоступними. Пенсійні виплати є періодичними, ОСОБА_1 достовірно знав про припинення виплати пенсії з 29.04.2015 року, та мав можливість, тобто повинен був дізнатись, що відповідний закон до 01.06.2015 року прийняти не був, про що і зазначає в своєму позові.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом не є поважними, оскільки позивач щомісячно не отримував пенсію та знав про порушення його прав, але не звертався своєчасно до суду. Будь-яких інших доводів, які перешкоджали позивачу звернутися до суду у межах шестимісячного строку, позивачем не наведено.

З огляду на ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Позивач за захистом порушеного права звернувся до суд 12.12.2016 року, тому, на підставі вищевикладеного, частина позовних вимог за період з 01.04.2015 року по 11.06.2016 року підлягає залишенню без розгляду.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, необхідно зазначити, що у вказаному рішенні КСУ визнав неконституційним та зазначив, що не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" ОСОБА_3 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ОСОБА_3 України "Про судоустрій і статус суддів". В частині ЗУ "Про прокуратуру", норми ОСОБА_3 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, неконституційними не визнавались.

ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» в редакції яка діяла з 01.01.2016 р., та діє з 01.01.2017 року (зі змінами внесеними законами № 911-VIII від 24.12.2015; № 1774-VIII від 06.12.2016) та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції яка діяла з 01.01.2016 р., та діє з 01.01.2017 року (зі змінами внесеними законами № 911-VIII від 24.12.2015; № 1774-VIII від 06.12.2016), встановлюють безальтернативне припинення виплати пенсії пенсіонерам працюючим на відповідних посадах. Зазначені закони є чинними, діючими, неконституційними не визнавались, тому позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії, зобов'язання відповідача відновити виплату пенсії з 12.06.2016 року та провести сплату заборгованості за період з 12.06.2016 року по листопад 2016 року - задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6 -11, 71, 94, 161, 163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01 квітня 2015 року по 11 червня 2016 року включно - залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя А. С. Зінченко