Справа № 806/3024/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м.Житомир справа № 806/3024/16

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління про запобігання корупції та проведення люстрації МВС України про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати повну та достовірну інформацію на звернення від 17.11.2016 р.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління про запобігання корупції та проведення люстрації МВС України про визнання неправомірними дії (бездіяльність) в наданні неповної та недостовірної інформації на звернення від 17.11.2016року та зобов'язання надати повну та достовірну інформацію на звернення від 17.11.2016 р. Позивач зазначає, що 17.11.2016року був направлений запит до Управління про запобігання корупції та проведення люстрації МВС України про отримання публічної інформації щодо правомірності дій конкретних співробітників поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області, але повної та достовірної інформації не отримав.

В судове засідання Позивач не прибув, направив суду клопотання про розгляд справи без участі Позивача.

Представник Управління про запобігання корупції та проведення люстрації МВС України, Відповідача по даній справі, в судове засідання не прибув, направив суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що в силу наділених повноважень Відповідач не є розпорядником запитуваної інформації. Розпорядником такої інформації відносно конкретних працівників поліції є сама Національна поліції в особі її Департаменту внутрішньої безпеки, до якого входить відділ запобігання корупції, про що Позивачу було роз'яснено в листі від 22.11.2016року.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку розгляду звернень громадян регулюються правовими нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року N 2939-VI (надалі - Закон N 2939-VI), що були чинні на день виникнення спору.

За приписами ст.1 Закону N 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ст.19 Закону N 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Судом встановлено, що саме відповідно до вказаних положень Позивачем до Відповідача 17.11.2016року був направлений запит про отримання публічної інформації щодо правомірності дій конкретних співробітників поліції ГУ НП в Житомирській області.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону N 2939-VI передбачено обов'язок розпорядника інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 22 цього ж Закону передбачені випадки коли розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту на інформацію

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону N 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Як зазначено в письмових запереченнях Відповідача, листом від 22.11.2016року Відповідач за результатами розгляду вказаного інформаційного запиту повідомив Позивача, що Відповідач не є розпорядником запитуваної інформації в силу своїх повноважень. Одночасно в листі зазначена особа, яка зобов'язана володіти запитуваною Позивачем інформацією.

Безспірно, в силу підпункту 1 пункту 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. N 877, саме Національна поліція з метою організації своєї діяльності забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання корупції, порушень законності, службової дисципліни і контроль за їх реалізацією в центральному органі управління Національної поліції, територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери її управління, в тому числі щодо співробітників поліції ГУ НП в Житомирській області.

Суд погоджується в цій частині з доводами Відповідача про те, що відповідно до вказаних вимог Положення про Національну поліцію розпорядником запитуваної інформації є Національна поліція України в особі її Департаменту внутрішньої безпеки, до якого входить відділ запобігання корупції.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у випадку коли розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", що не було зроблено Відповідачем.

Як зазначено в письмових запереченнях та листі Відповідача від 22.11.2016року, Відповідачу в силу правового статусу та характеру діяльності безспірно відомо хто володіє запитуваною Позивачем інформацією.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при розгляді інформаційного запиту Позивача Відповідачем не в повній мірі дотримано вищезазначених вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", а тому право Позивача на отримання запитуваної публічної інформації є порушеним і підлягає судовому захисту.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправними дії Управління про запобігання корупції та проведення люстрації МВС України щодо розгляду запит про отримання публічної інформації від 17.11.2016року, викладених в листі від 22.11.2016року, та зобов'язання розглянути такий запит у відповідності до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправними дії Управління про запобігання корупції та проведення люстрації МВС України щодо розгляду запит про отримання публічної інформації від 17.11.2016року, викладених в листі від 22.11.2016року, та зобов'язати розглянути такий запит від 17.11.2016року у відповідності до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.Ф. Нагірняк