Справа № 814/1312/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

30 січня 2017 року Справа № 814/1312/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача Філевського Р.М., пр. відповідача Шварової К.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІФРУТ УКРАЇНА", вул. 8 Березня, 34 а, оф. 304, м. Миколаїв, 54029

доДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, вул. Гмирьова, 1/1, м. Миколаїв, 54028

проскасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2012 р. № , визнання протиправними дій,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби (правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2012 року № та визнання протиправними дій ДПІ.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем без дослідження первинних документів зроблено висновок про нікчемність правочинів позивача з ТОВ «Флорена-Плюс». Позивач вказує, що подав до перевірки всі документи, що підтверджують здійснення господарських операцій.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у запереченнях.

Заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи суд дійшов висновку:

У червні 2012 р. фахівцями ДПІ проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача щодо правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань за вересень 2011 р. з ТОВ «Флорена-Плюс», результати якої оформлені актом від 05.06.2012 р. № 1488/22-220/24778980.

Перевіркою встановлено порушення п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), чим завищено податковий кредит за вересень 2011 р. на суму 20000,00 грн. по підприємству ТОВ «Флорена-Плюс».

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.06.2012 року № на суму 30000,00 грн., у тому числі 20000,00 грн. за основним платежем і 10000,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

До перевірки позивачем надавався договір поставки від 13.09.2011 р. № 1309, на виконання умов якого ТОВ «Флорена-Плюс» поставило та передало у власність позивача 17800 кг яблук. Сума договору склала 26700,00 грн., у тому числі 4450,00 грн. ПДВ. На підтвердження виконання сторонами умов договору позивач надав до перевірки видаткову накладну від 23.09.2011 р. № РН-230909.

Як пояснив позивач, протягом вересня 2011 р. товариством здійснювалась закупівля у контрагентів-постачальників значних обсягів яблук різної якості. Для відповідності якості придбаного товару стандартам контрагентів-покупців позивач придбав у ТОВ «Флорена-Плюс» послуги по сортуванню та переробці 200000 кг яблук. Згідно акту здачі-прийняття робіт від 30.09.2011 р. № ОУ-300935 вартість послуг склала 120000,00 грн., у тому числі 20000 грн. ПДВ.

Позивачем також надано до перевірки податкові накладні на придбані товари та послуги від 23.09.2011 р. № 389 і від 30.09.2011 р. № 537 відповідно. Суми ПДВ включено до складу податкового кредиту за вересень 2011 р., відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним декларації з ПДВ за той самий період у сумі 24250,00 грн.

До перевірки позивачем не надані товарно-транспортні накладні на поставлений ТОВ «Флорена-Плюс» товар.

Крім того, в акті перевірки відповідач посилається на акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 07.03.2012 р. № 103/22-9/35851839 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Флорена-Плюс». Вказаною перевіркою не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «Флорена-Плюс» контрагентам-покупцям, у зв'язку з відсутністю (не наданням до перевірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів. Встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. У зв'язку з відсутністю основних засобів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів (сировини), товарних запасів, трудових ресурсів здійснення основного виду діяльності не є можливим.

Також за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Флорена-Плюс» порушено кримінальну справу, в рамках якої висновком спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України на Південно-західній залізниці встановлено, що підписи від імені директора ТОВ «Флорена-Плюс» ОСОБА_3 у звітних документах фірми виконані іншою особою.

На підставі викладеного вище, відповідач дійшов висновку про відсутність реальних поставок товарів та послуг позивачу від ТОВ «Флорена-Плюс» за вересень 2011 р., що свідчить про укладення угоди без мети настання реальних наслідків та завищення податкового кредиту за вказаний період на 20000,00 грн.

В ухвалі від 27.04.2016 р. про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, вказав, що оцінка доказів у справі здійснюється з дотриманням вимог ст. 86 КАС України.

У відповідності до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Згідно п.п. «а» п. 185.1 ст. 185 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (в редакції, чинній станом на вересень 2011 р.).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.п. 198.6 цієї статті).

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідач обґрунтовує правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутністю у ТОВ «Флорена-Плюс» основних фондів та трудових ресурсів, об'єктивно необхідних для здійснення господарської діяльності та поставки позивачу товарів і послуг; порушенням кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Флорена-Плюс»; неможливістю проведення зустрічної звірки постачальника; відсутністю в позивача доказів транспортування товару від ТОВ «Флорена-Плюс».

Дослідивши кожну з наведених обставин, суд зазначає наступне:

Одна лише неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, відсутність його за своїм місцезнаходженням та відсутність умов (основні фонди та трудові ресурси) для здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про відсутність реального характеру поставки позивачу товарів та послуг від цього постачальника, лише у взаємозв'язку з іншими обставинами.

Судом запитана інформація про стан розгляду кримінального провадження щодо фіктивного підприємництва ТОВ «Флорена-Плюс». Згідно листа Головного управління ДФС у м. Києві від 20.12.2016 р. кримінальне провадження № 0000074 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, (далі - Правила), товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу.

Основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля (п. 11.1 Правил).

Як встановлено п. 11.7 цих Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.

За змістом цієї норми товарно-транспортні накладні повинні у всякому разі бути в наявності як у покупця так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки про зобов'язану сторону щодо доставки товару. При цьому, такі товарно-транспортні накладні повинні містити всю інформацію, яка б давала можливість здійснити облік транспорту, який здійснював перевезення, водія, який керував транспортом, товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо).

Натомість позивач не надав до перевірки товарно-транспортні накладні на перевезення яблук від ТОВ «Флорена-Плюс». Факт відсутності товарно-транспортних накладних підтвердив також представник позивача в судовому засіданні. У той же час товарно-транспортні накладні, які підтверджують поставку позивачем яблук на користь контрагента-покупця ТОВ «ВП «Інтерфрут», надані в повному обсязі. ТОму неможливо замовити послуги по сортуванню яблок, в разі відсутності документів, що підтверджують поставку цих яблук.

Враховуючи відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на придбаний у ТОВ «Флорена-Плюс» товар, а також обставини, що свідчать про відсутність у останнього основних фондів та трудових ресурсів, об'єктивно необхідних для здійснення господарської діяльності, суд погоджується з висновками відповідача про нереальний характер послуг по сортуванню яблук.

Сам факт наявності в позивача податкових накладних, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, тоді як для податкового обліку значення має саме факт надання послуг, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження податкового кредиту.

Таким чином, відповідачем вірно зроблено висновок про відсутність факту реального здійснення господарських операцій, укладених позивачем з ТОВ «Флорена-Плюс» та їх спрямованість лише на отримання податкової вигоди шляхом декларування податкового кредиту та зменшення своїх зобов'язань перед Державним бюджетом, оскільки господарські операції між контрагентом не були підтверджені, виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. Не надано суду також товарно-транспортні накладні, які свідчать про поставку товару.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд надає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам закону та дійшов висновку, що ТОВ «Флорена-Плюс» не мало можливості фактичного здійснення господарських операцій.

Враховуючи викладене, позивач, всупереч ст. 71 КАС України, не довів суду, що податкове повідомлення-рішення від 19.06.2012 року № прийняте протиправно, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дії ДПІ, які полягають у визнанні недійсними даних, наведених у декларації позивача з податку на додану вартість за вересень 2011 року про обсяги придбання та продажу, визнання протиправними дії, які полягають у встановленні завищення сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 4450 грн., в тому числі за вересень 2011 року в сумі 4450 грн. по ТОВ «ВП «Інтерфрут» та завищено суму податкового кредиту на загальну суму 4450 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем оскаржуються дії відповідача, які виразились у зазначенні в акті перевірки певних обставин, з якими позивач не погоджується, тобто останній по суті оскаржує не дії відповідача, а висновки акта перевірки та викладені в ньому обставини.

Акт перевірки не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, яке б само по собі породжувало для суб'єкта господарювання певні правові наслідки, було спрямоване на регулювання тих чи інших відносин і мало обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно, могло бути предметом адміністративного позову. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Акт є документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому його оцінка, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладенні у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, тому позивачем обрано не вірний спосіб захисту.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т. О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 03.02.2017р.