Справа № 161/16132/16-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/241/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідачів - Данелюк А.Я., Квятковського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради про визнання рішення та дій протиправними

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до виконкому Луцької міської ради, Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради про визнання рішення та дій протиправними. Позовні вимоги мотивує тим, в 2007 році ним було встановлено малу архітектурну форму (торговий кіоск НОМЕР_1) на території автостанції № 1 по АДРЕСА_1. Даний кіоск належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2005 року. Вказує, що об'єкт торгівлі (торговий кіоск) розміщений на території автостанції № 1 на підставі дозволу НОМЕР_2 на розміщення об'єкта торгівлі, виданого 01.03.2007 року департаментом підприємництва відділу розвитку підприємництва Луцької міської ради Волинської області, на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.03.2007 року № 138-1 та відповідно до умов зазначеного дозволу має необмежену дію Крім того, 20.12.2007 року ніж ним та ВАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799» (правонаступник ПАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» укладено договір № 37-2008 по обслуговуванню кіоску, що знаходиться на території автостанції № 1, та за умовами якого вступає в дію з 01.01.2008 року та має невизначений термін дії. Однак, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 року № 620-12 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» зобов'язано його протягом 7 днів демонтувати тимчасову споруду , що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 (торговий кіоск на території автостанції № 1), та відновити благоустрій території». Крім того, даним рішенням доручено Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради, у разі невиконання ним пункту 1 рішення, демонтувати тимчасову споруду в законом встановлений спосіб та метод. 28 жовтня 2016 року працівниками департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради було проведено демонтаж торгового кіоску НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 а в м. Луцьку. Зазначає, що був присутній при демонтажі та на його очах було пошкоджено кіоск та товар, який у ньому знаходився. Дане рішення вважає протиправним, оскільки торговий кіоск не є самовільно встановленою спорудою, рахується у його власності та встановлений на підставі чинного на дату встановлення законодавства. На підставі викладеного просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 620-12 від 07.10.2016 року «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1», визнати протиправними дії Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради щодо демонтажу тимчасової споруди (кіоску), що знаходиться за адресою: м. Луцьк, АДРЕСА_1 а, вчинені 28 жовтня 2016 року.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Крім того, позивач суду пояснив, що здійснював свою підприємницьку діяльність законно, оскільки наявні всі дозвільні документи та відповідно до договору по обслуговуванню кіоску укладено між ним та автостанцією № 1 здійснював оплату за оренду землі.

Представники відповідачів в судовому засіданні вимоги позову не визнали з підстав наведених у письмових запереченнях, просили суд відмовити з задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, Земельного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні»; «Про благоустрій населених пунктів»; «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком розміщення тимчасових споруд, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244.

Так, відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України міська рада є єдиним органом, якому надано право розпоряджатись землями територіальної громади та надавати їх у користування, власність, оренду.

Згідно статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та іншими організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно статей 20, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організація благоустрою та самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, рішення яких є обов'язковими на відповідній території.

Згідно зі ст.13 цього ж Закону на об'єктах благоустрою забороняється в т.ч. самовільно встановлювати павільйони, кіоски.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради 07.10.2016 року № 620-12 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1» зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 протягом 7 днів демонтувати тимчасову споруду , що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 (торговий кіоск на території автостанції № 1), та відновити благоустрій території», доручено Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради (Сиротинська Ю.Я.) довести рішення у триденний термін з дати його ухвалення до відома фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у разі невиконання ним пункту 1 рішення, демонтувати тимчасову споруду в законом встановлений спосіб та метод (а.с.17).

Рішення ухвалене відповідно до ст.ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 31, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, пунктів 9.3,9.4 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2, виконавчий комітет міської ради.

Приймаючи вищезазначене рішення відповідачами була перевірена законність розміщення тимчасових споруд на території, що була надана на умовах договору оренди ВАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799» для обслуговування автостанції терміном на 10 років, який не був продовжений, дозвільні документи щодо розміщення тимчасових споруд на АДРЕСА_1 та інформація щодо укладених договорів оренди землі на інші земельні ділянки на АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 48-51).

Таким чином, представлені суду позивачем документи, які були виготовлені ним для отримання дозволу на розміщення торгового кіоску, не є підтвердженням права користування земельною ділянкою, на якій він розміщений.

Твердження ОСОБА_1 про те, що торговий кіоск в якому він здійснює підприємницьку діяльність, розміщений на законний підставах, а саме на підставі дозволу НОМЕР_2, виданого на підставі рішення виконавчого комітету від 01.03.2007 року № 138-1, суперечить вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Рішенням Луцької міської ради від 04.07.2007 № 15/17 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2006 НОМЕР_1/22 «Про збір за видачу дозволу на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг в м. Луцьку» та від 12.03.2010 року № 54/1 «Про втрату чинності рішення Луцької міської ради від 15.10.2008 № 31/16 «Про дозвіл на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення» такі документи, як дозвіл на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг та дозвіл на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення відмінені.

Відповідно до п. 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, що розроблений на виконання ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набув чинності з 01.01.2012 року, підставою для розміщення тимчасових споруд є паспорт прив'язки, який видається органами містобудування та архітектури за встановленою чинним законодавством формою.

Після внесення відповідних змін у законодавство, а також враховуючи, що торговий кіоск ОСОБА_1 розміщений на орендованій ВАТ «ВОПАС 10799» земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності Луцької міської ради та відповідно до Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2, позивачем не було дотримано існуючого порядку розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, а саме, ОСОБА_1 не звертався із заявою до управління містобудування та архітектури Луцької міської ради за отриманням паспорту прив'язки.

Крім того, відповідно п. 29 Договору оренди землі від 10.02.2005 року укладеного між Луцькою міською радою та ВАТ «ВОПАС 10799» орендар має право на передачу орендованої земельної ділянки або її частини у суборенду без змін цільового призначення за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду (а.с. 52-53).

Однак, договір суборенди між ВАТ «ВОПАС 10799» та ФОП ОСОБА_1 не укладався, що не заперечується самим позивачем.

Пунктом 9.3.5 «Правил благоустрою міста Луцька» передбачено, що тимчасові споруди, які розміщені без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними, а використання земельної ділянки класифікується як самовільне зайняття землі. Вищезазначені об'єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені строки, демонтаж тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленими цими Правилами.

Таким чином, відсутність документа що посвідчує право на земельну ділянку є підставою для демонтажу тимчасової споруди, а відповідна земельна ділянка підлягає приведенню у попередній стан та поверненню власнику.

Також, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач був належним чином повідомлений про демонтаж у встановлений законом спосіб, та в термін наданий йому для самостійного виконання рішення Луцької міської ради про демонтаж тимчасової споруди, ОСОБА_1 не виконано, а тому працівники департаменту муніципальної поліції діяли в межах правового поля та на підставі Положення про департамент муніципальної поліції, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 30.07.2016 року № 76/143.

Разом з тим, суд вважає, що виконання оскаржуваного рішення не порушило право власності позивача, оскільки торгівельний кіоск є тимчасовою спорудою виготовленою з полегшених конструкцій та не пов'язана із землею фундаментом, а доводи позивача про те, що кіоск є об'єктом нерухомого майна не підтверджується відповідними документами.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд вважає, що відповідач, користуючись наявними у нього повноваженнями, правомірно прийняв оскаржуване рішення, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами. Одночасно з тим позивач не навів суду обставин, які б слугували підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради про визнання рішення та дій протиправними, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради про визнання рішення та дій протиправними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова в повному обсязі складена 13 лютого 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська