Справа № 826/13127/13-а
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Київ К/800/1493/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Борисенко І.В.

Веденяпіна О.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року по справі № 826/13127/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Елемент» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Елемент» звернулось до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.03.2013 року № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2013 року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про задоволення позову з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що до видів діяльності ТОВ «Торговий дім «Елемент» за КВЕД відповідно до Довідки АБ № 6398737 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 23 січня 2013 року відносяться: 46.71 Оптова торгівля твердими, рідким, газоподібним паливом та подібними продуктами, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг, технічного консультування в цих сферах, 73.20 Дослідження кон'юктури ринку та виявлення громадської думки.

ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 18 січня 2013 року № 77 та направлень від 23 січня 2013 року № 86/22-3, № 87/22-5 та № 88/17-5 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТД «Елемент» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.08.2011 року по 30.09.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 02.08.2011 року по 30.09.2012 року, за результатами якої складено акт від 19.02.2013 року за № 600/22.3-17/37817119.

Згідно акту встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог:

- пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 137.1 ст. 137, п. 138.2, п.138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 3 квартали 2012 року на суму 856789,00 грн.;

- п. 185.1 ст.185, п. 187.3 ст. 187, п. 190.2 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 1520987,00 грн.

13 березня 2013 року на підставі акту перевірки від 19.02.2013 року за № 600/22.3-17/37817119 ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на додану вартість на загальну суму в розмірі 1520987,00 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток (з врахуванням штрафних (фінансових) санкцій) у розмірі 1070986,00 грн., з яких 856789,00 грн. - основний платіж, 214197, 00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Встановлено, що відповідно до укладених договорів з TOB «Пріор-Групп», TOB «ТД Елемент» придбано агентські послуги від TOB «Пріор-Групп» щодо сприяння реалізації нафтопродуктів.

Як вбачається з довідки про загальну інформацію щодо TOB «ТД «Елемент», у ній міститься інформація про чисельність працюючих на TOB «ТД «Елемент».

Станом на 02.08.2011 року чисельність - 1 особа, станом на 30.09.2012 року - 8 осіб, у тому числі за сумісництвом - 5 осіб. Згідно штатного розкладу, TOB «ТД «Елемент» не має штату менеджерів. Тому використання агентських послуг є цілком логічними та можливими.

З умов Договору на надання агентських послуг встановлено, що договори та інші угоди укладаються безпосередньо між TOB «ТД «Елемент» і потрібними партнерами.

Тобто, TOB «Пріор Груп» ніяк не може фігурувати в договорі між TOB «ТД «Елемент» та покупцями нафтопродуктів.

Також встановлено, що до всіх договорів на надання агентських послуг складено акти виконаних робіт, які відображають зміст наданих послуг і прикладені звіти із зазначенням контрагентів, з якими були укладені договори за допомогою агента, на чию адресу була зроблена відвантаження нафтопродуктів із зазначенням обсягу та вартості відвантажених товарів.

У зв'язку з вищевикладеним, відсутні обставини, які роблять неможливими віднесення результатів робіт за договорами з TOB «Пріор-Групп» до «Витрат на збут», оскільки, з одного боку, TOB «ТД «Елемент» не мало технічної можливості та ресурсів для досягнення таких результатів у продажу нафтопродуктів, а також TOB «Пріор-Групп» не мало можливості отримання майбутніх економічних вигод від надання агентських послуг.

Згідно ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок.

Тобто, Господарський кодекс України ніяким чином не обумовлює надання будь-яких документів, які б додатково до договору давали можливість ідентифікувати конкретний зміст послуг (робіт), крім акта виконаних робіт, наданих з боку TOB «Пріор-Групп».

За умовами агентського договору TOB «Пріор-Груп» зобов'язано було сприяти реалізації товару (бензину, дизельного палива). Акти виконаних робіт, в яких перераховані всі контрагенти, залучені TOB «Пріор-Груп» до співпраці з TOB «ТД «Елемент», а також договори з контрагентами, в укладанні яких було надано агентські послуги з боку TOB «Пріор-Груп», містяться в матеріалах справи.

Зміст послуг, що надаються, зазначено в договорі між TOB «ТД «Елемент» і TOB «Пріор-Групп», як того вимагає Господарський кодекс України. Жодних вимог щодо зазначення змісту наданих послуг в акті виконаних робіт у законодавстві не міститься. Акт виконаних робіт є невід'ємною частиною договору про надання агентських послуг та фактично підтверджує факт надання послуг (робіт) за основним договором, в якому відображені всі істотні умови, в тому числі й зміст послуг (робіт), які надаються за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору переуступки боргу №98 від 21.03.2013 року, укладеного між TOB «Пріор-Групп» та ТОВ «Хеппи Трейд», TOB «Пріор-Групп» поступилося право вимоги боргу за виконані агентські послуги на користь TOB «Хеппи Трейд».

TOB «ТД «Елемент» відповідно до договору переуступки № 98 від 21.03.2013 року повністю оплатило агентські послуги, згідно платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що вказаний вище договір та інші первинні документи підтверджують той факт, що послуги, надані згідно агентських договорів, пов'язані з господарською діяльністю підприємства, є реальними і можуть бути віднесені до складу валових витрат.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між TOB «ТД «Елемент» та Компанією «AG Trading Group S.A.», було укладено кілька контрактів та додаткових угод до них.

Згідно з контрактом TOB «ТД «Елемент» повинно розрахуватися за поставлені нафтопродукти протягом 30 днів. Також, згідно додаткових угод, укладених між сторонами, оплата за товар в термін, що перевищує 30 днів, можлива, але, при цьому, на суму заборгованості нараховуються відсотки, як за користування товарним кредитом. Згідно з актами приймання, було надано послуги товарного кредиту TOB «ТД «Елемент» на загальну суму 951449,36 доларів США (що складає 7604934,57 грн.)

З довідки про загальну інформацію щодо TOB «ТД «Елемент» (п. 13) міститься інформація, що перевіркою не встановлено використання суб'єктом господарювання товарних кредитів.

Однак, у висновках, зроблених в акті перевірки, встановлено заниження суб'єктом господарювання показників у рядку 7 «Послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України».

Відповідно до ст. 185.1 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Згідно п. 186.4 ст. 186 Податкового кодексу України місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті. Послуги з надання товарного кредиту до операцій зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 не входять.

Відповідно до п. 187.3 ст. 187 Податкового кодексу України у разі постачання товарів за договорами товарного кредиту (товарної позики, розстрочки), умови яких передбачають сплату (нарахування) відсотків, датою збільшення податкових зобов'язань у частині таких відсотків вважається дата їх нарахування згідно з умовами відповідного договору.

Встановлено, що спірне питання виникло не з оподаткування товарів, ввезених за договором, а з оподаткування самої послуги надання товарного кредиту. За весь товар, ввезений на митну територію України, TOB «ТД «Елемент» було сплачено всі обов'язкові збори, податки і платежі до бюджету. Послуга надання товарного кредиту була надана нерезидентом України за межами території України.

TOB «ТД «Елемент» був відправлений запит до ДПС у м. Києві щодо процедури оподаткування даного виду послуг. Згідно отриманої відповіді, підтверджено позицію TOB «ТД «Елемент», викладену на підставі ст. 186 Податкового кодексу України.

Згідно п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі, коли норма цього Кодексу, чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що позивач у повному обсязі виконав усі передбачені законодавством умови та має документальне підтвердження розміру понесених витрат, тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року по справі № 826/13127/13-а залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Борисенко І.В.
підпис Веденяпін О.А.