Справа № 210/3991/16-а
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3991/16-а
Провадження № 2-а/210/20/17
П О С Т А Н О В А
іменем України
"16" січня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Скотар Р.Є..,
за участі секретаря Лейбенко В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача Терещук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Терещук Оксани Іванівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.08.2016 року постановою інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Терещук О.І. на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 255,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП. В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 19.08.2016 року о 10 годині 40 хвилин він, керуючи автомобілем ВАЗ 21112-125-51 д.з. НОМЕР_1 на ділянці дороги по пр. Металургів №8 в м. Кривому Розі, порушив вимогу знаку 3.34, здійснив зупинку у зоні дії знаку. Адміністративний позов мотивований тим, що під час винесення постанови не дотримано вимог ст.ст.245, 278, 279, 280 КУпАП; під час руху на його шляху знаку 3.34 не було і його зупинка дозволялася ПДР; не внесено до протоколу та не враховано свідчення ОСОБА_2 , який чекав на його приїзд і бачив рух його автомобіля. 19.08.2016 року. Позивач вважає постанову незаконною, тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позові. Пояснив, що він рухався з вулиці Соборності (Косіора) по проспекгу Металургів в напрямку ПАО «АрселорМіттал Кривий Ріг» і здійснив маневр розвороту у дозволеному ПДР місті, згідно дорожньої розмітки 34.1,5 (Розмітка 1.5 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги; позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку. Лінію перетинати дозволяється з будь-якого боку), на перехресті вулиці Ландау, далі він рухався в зворотному напрямку і зупинився на проспекті Металургів №8. На шляху його руху знаку 3.34 не було і його зупинка дозволялась ПДР.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснила, що позивачем ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ст..122 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим ним винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вимоги, передбачені ст..280 КУпАП нею виконано в повному обсязі, у задоволенні позову просила відмовити.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 751316 від 19.08.2016 р., примірник постанови позивач отримав 19.08.2016 р., до суду позовна заява надійшла 25.08.2016 р., тому слід вважати, що позивач звернувся до суду у встановлений законом строк.

В судовому засіданні встановлено, що на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн., постановою інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Терещук О.І., в якій зазначено, що 19.08.2016 року о 10 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21112-125-51 д.з. НОМЕР_1 на ділянці дороги по пр. Металургів №8 в м. Кривому Розі, порушив вимогу знаку 3.34, здійснив зупинку у зоні дії знаку (а.с.5).
Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 3.34 за частиною 1 ст.122 КУпАП, якою встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Дорожнім знаком 3.34 ПДР України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, пояснив, що 19.08.2016 року близько 10 год. 40 хв. він на тротуарі чекав на приїзд ОСОБА_1 , який рухався по пр..Металургів в сторону ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Коли ОСОБА_1 побачив його, розвернув автомобіль в дозволеному місці, а саме на перехресті вулиці Ландау, і під`їхав до нього.
Крім того, дослідивши відеозапис з бодікамери № АЕ 00132 наданого інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Терещук О.І., суд звертає увагу, що на даному відеозапису відсутній момент порушення вимог дорожнього знаку 3.34 ПДР, оскільки на ділянці дороги на якій здійснив зупинку ОСОБА_1 , відсутній дорожний знак 3.34 ПДР «Зупинка заборонена».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить обставин, які б встановлювали порушення ПДР ОСОБА_1 , відеозаписом вчиненого правопорушення не спростовуються покази свідка, та не встановлено обставин, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наданими відповідачем доказами, поясненням свідка , не встановлено, що позивач дійсно порушив правила зупинки транспортного засобу, а отже суд дійшов до висновку, що постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 751316 від 19.08.2016 р., про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, яке не відноситься до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, відповідач порушив права позивача ОСОБА_1 , встановлені статтею 268 КУпАП.

Отже, з огляду на відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП та порушення відповідачем прав позивача, встановлених статтею 268 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до постанови Пленуму ВАСУ від 23 січня 2015 року Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір": питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством, зокрема, на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, а відповідач є посадовою/службовою особою суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, то за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,71, 86, 94, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальону №1 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Терещук Оксани Іванівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Терещук Оксани Іванівни.
Скасувати постанову ПС2 № 751316 від 19.08.2016 р. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти №2 батальону №1 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Терещук Оксаною Іванівною.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р. Є. Скотар