Справа № 725/351/17
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/351/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017 року.

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Ільєвській О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії.

Посилалась на те, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як одержувач пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

У звязку із неналежною виплатою пенсії відповідачем, вона змушена була звернутися до суду із відповідним позовом.

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 жовтня 2016 року визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку їй пенсії та зобовязано відповідача здійснити з 05.09.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної їй, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки ДПІ у м. Чернівцях про складові заробітної плати від 02.09.2016 року №101.

На виконання вказаних судових рішень, відповідачем було здійснено перерахунок її пенсії, із включенням до нього усіх складових заробітної плати.

Разом з тим, виявилося, що розмір її пенсії є значно нижчим від розрахункового, оскільки відповідач під час здійснення розрахунку врахував ставку згідно діючого на сьогоднішній день законодавства в розмірі 60 відсотків, а не 90 відсотків суми її заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно листа №682/6-11 від 19.12.2016 року відповідач відмовилося здійснювати перерахунок з урахуванням ставки 90 відсотків суми її заробітної плати обґрунтовуючи це тим, що в постанові суду такий відсоток не зазначений і при новому перерахунку встановлюється нова ставка, чинна на момент перерахунку пенсії. У звязку із цим, було припинено виконання постанови суду, оскільки зменшувати існуючий розмір пенсії не допустимо.

Вважає вказану відмову відповідача необґрунтованою та такою, що порушує її конституційні права.

У звязку із цим, визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії за постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31.10.2016 року по справі №725/4594/16-а із збереженням ставки 90% заробітної плати. Зобовязати відповідача виконати постанову суду від 31 жовтня 2016 року із збереженням ставки 90% заробітної плати, здійснивши перерахунок їй пенсії з 05 вересня 2016 року. Стягнути з відповідача витрати повязані з розглядом справи.

Справа слухалась у відсутність позивачки ОСОБА_1 та представника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, які в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Від позивачки ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Також від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях.

Згідно вимог ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.1 ст.41 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 29 жовтня 2010 року перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як одержувач пенсії за віком в розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до Закону України «Про державну службу».

У зв'язку з виходом на пенсію, ОСОБА_1 подала заяву та відповідні документи для призначення їй пенсії згідно ст.37 Закону України «Про державну службу».

Однак відповідачем при призначенні пенсії не були враховані всі складові її заробітної плати, а саме: матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових потреб, надбавка за високі досягнення у праці, інші виплати та індексації грошових доходів, в результаті чого розмір призначеної їй пенсії суттєво занижено.

У звязку із цим, вона змушена була звернутися до суду із відповідним позовом.

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1, виходячи із сум заробітної плати, до якої включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб, надбавки за високі досягнення у праці, премії, інші виплати та індексації грошових доходів. Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 05.09.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки ДПІ у м. Чернівцях про складові заробітної плати від 02.09.2016 року №101 (а.с.27-29).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На виконання судових рішень, відповідачем здійснено перерахунок розміру пенсії позивачки та включено до розрахунку пенсії усі складові її заробітної плати.

Однак, як вбачається із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №682/С-11 від 19.12.2016 року, відповідач відмовляється здійснювати позивачці перерахунок пенсії з урахуванням ставки 90 відсотків суми заробітної плати, обґрунтовуючи це тим, що в постанові суду такий відсоток не зазначений. Крім того, при новому перерахунку пенсії встановлюється нова ставка, чинна на момент здійснення такого перерахунку, а тому згідно вимог ст.37 ЗУ «Про державну службу» (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, тобто на 05.09.2016 року) під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду, розмір її пенсії обчислюється у відсотках, тобто в розмірі 60% від суми заробітної плати.

Разом з тим, на думку суду, вказані дії відповідача є неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного:

Так, відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію, пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та Інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, Верховний суд України в своїх Постановах (від 10.02.2015р. №21-630а14р. від 25.09.2012 р. №21-230а12р. від 06.02.2012 р.№21-322а11) зробив правові висновки, що правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

У відповідності до абз. 3 п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у письмових запереченнях на позов, а також на спростування доводів позивача.

За таких обставин, враховуючи те, що перерахунок позивачу пенсії за судовим рішенням є фактично відновленням порушеного відповідачем права на належне пенсійне забезпечення, а тому дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 здійснювати перерахунок пенсії з урахуванням ставки 90 відсотків суми її заробітної плати є такими, що не відповідають діючому законодавству, а тому їх слід визнати неправомірними та зобовязати відповідача виконати постанову суду із збереженням ставки 90% заробітної плати.

Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, а тому слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с.1)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8,19, 22, 58, 98 Конституції України; ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 9-11, 69-71, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 жовтня 2016 року по справі №725/4594/16-а із збереженням ставки 90 % заробітної плати.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконати постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 жовтня 2016 року по справі №725/4594/16-а із збереженням ставки 90 % заробітної плати, здійснивши перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05 вересня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання позовної заяви до суду в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 О. Б.