Справа № 2-а-10861/11
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 6-а/489/4/17
Ухвала

Іменем України

10 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носової Олесі Геннадіївни (далі-заявник) про заміну способу виконання судового рішення,

встановив

В січні 2017 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носова Олеся Геннадіївна звернувся до суду із заявою про заміну способу виконання судового рішення зазначивши, що в них на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2а-10861/2011 від 30.03.2016, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про зобов'язання УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та провести відповідні виплати починаючи з 27 листопада 2010 року, з урахуванням виплачених сум.

Боржником у справі виконано рішення в частині здійснення нарахування, проте в частині виплати суми боргу не виконано у зв'язку з припиненням державного бюджетного фінансування на проведення виплат. Посилаючись на відсутність фінансових ресурсів у боржника, як на обставину, що ускладнює виконання постанови суду, та положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за яким виконання рішень про стягнення коштів з державних установ покладено на органи Державної казначейської служби, державний виконавець просить замінити спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з УПФ на користь ОСОБА_2 нарахованих коштів у сумі 1055,48 грн.

В судове засідання сторони не з'явилися, від заявника надійшла заява з проханням розглядати подання за відсутності їх представника, подання підтримують.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2011 у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати починаючи з 25.01.2011 по 22.07.201, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2013 вказану постанову залишено без змін.

Ухвалою суду від 23.05.2016 внесено виправлення до виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 30.03.2016 по справі №2-а-10861/2011 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про зобов'язання нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу. Викладено резолютивну частину виконавчого листа в наступній редакції:

«Зобов'язати УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати починаючи з 25.01.2011 р. по 22.07.2011 р., з урахуванням виплачених сум».

Боржником у справі виконано рішення в частині нарахування ОСОБА_2, проте в частині виплати суми боргу не виконано у зв'язку з припиненням державного бюджетного фінансування на проведення виплат.

На підставі вищезазначеного рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № 2-а-10861/2011.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином, зміна порядку і способу виконання судового рішення допускається виключно за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Між тим, у заяві заявник фактично просить змінити судове рішення, оскільки така вимога як стягнення коштів не була предметом розгляду та дослідження адміністративним судом під час прийняття постанови від 22.08.2011. Крім того, відсутність в боржника бюджетних асигнувань не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтею 263 КАС України, суд

ухвалив

В задоволені заяви Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Носової Олесі Геннадіївни (далі-заявник) про заміну способу виконання судового рішення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв