Справа № 815/7225/15
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 р. Справа № 815/7225/15

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря -Худика С.А.

за участю представників апелянта -ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представників 3- х осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_7, про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ( Відповідач) , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_7, в якому просила суд зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області:

- скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, із внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель" від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_7;

- вилучити з відповідного Єдиного реєстру запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир № 10, 11, 12, 13, 14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель" №ОД 70 від 09.06.2015 року, замовник ОСОБА_7;

- скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, із внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель" від 09.06.2015 року № ОД 70, замовник ОСОБА_7.

Свої вимоги Позивач обґрунтувала наступними доводами. По АДРЕСА_1, де мешкає Позивач проводяться будівельні роботи по реконструкції частини житлового комплексу з порушенням державних будівельних норм та без врахування прав мешканців цього будинку. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради за зверненням гр. ОСОБА_7 30.04.2014 року були видані містобудівні умови та обмеження на проектування реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1, розташованих у фасадному триповерховому лівоворотньому флігелі житлового АДРЕСА_1, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні- готель. Позивач зазначила, що незважаючи на вимоги діючого законодавства у сфері містобудівної діяльності, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області була зареєстрована з грубими порушеннями декларація про початок виконання будівельних робіт №ОД 70 від 09.06.2015 року. Також, Позивач вказала, на невідповідність проектної документації і безпосередньо декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2015 року № ОД 70 містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 30.04.2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2016 року - в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 08 липня 2016 року -скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності обставин, які б свідчили про внесення замовником ОСОБА_7 до декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. При цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження таких обставин. Судом першої інстанції також не було встановлено наявності підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, передбачених ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, не встановлено фактів зазначення ОСОБА_7 недостовірних даних, які б були підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 14.11.2013 року, який зареєстровано у реєстрі за № 6958. На підставі технічного паспорту від 15.02.2007 року та вищезазначеного договору веранда площею 12,8 кв.м. увійшла в загальну площу об'єкта і не є самочинно збудованою. Зазначені обставини, на думку третьої особи підтверджуються і "Пояснительной запиской" до проекту "Реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення, магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1 без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель".

ОСОБА_7 на підставі цивільно - правових угод також є власником всіх вищезазначених житлових та нежитлових приміщень, які увійшли до складу реконструкції.

Позивач ОСОБА_5 та її сім'я, проживають на другому поверсі внутрішнього дворового флігеля літ. Б на плані будівного кварталу АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що за № ОД 70 09.06.2015 року Відповідачем була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель", замовник ОСОБА_7.

У відповідності до ч.1, 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва (ч.2 ст.34 Закону).

Згідно з приписами ч.1, 2 та 8 ст.36 Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналогічні норми містять і Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року (у наведеній редакції).

Отже, чинним, на день реєстрації декларації про початок будівельних робіт, законодавством чітко передбачені підстави, за наявності яких реєстрація поданої декларації про початок виконання будівельних робіт підлягає скасуванню.

Тобто, обов'язок скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт виникає у органу державного архітектурно-будівельного контролю лише після встановлення цим органом (а не іншою особою) за результатами здійснення контрольних заходів (проведення перевірки у визначених законодавством випадках), недостовірності даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належно затвердженого проекту.

До таких підстав віднесено виявлення у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, але не будь-яких, а лише, тих, які дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом. В свою чергу, наслідком виявлення інших недостовірних відомостей не є скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

При цьому, форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження до неї декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Отже, як передбачено вказаним Порядком, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю при прийнятті рішення про реєстрацію декларації керується лише даними, що зазначені у ній та наданих документах, проводить перевірку правильності заповнення декларації.

За змістом п.8 вказаного Порядку та ч.8 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Тобто, виходячи із положень зазначеного нормативного акту, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області при вирішенні питання про реєстрацію спірної декларації повинна була перевірити повноту даних, зазначених у декларації. Відповідальність же щодо повноти та достовірності даних, зазначених у цій декларації, покладається на замовника.

З огляду на викладене, оскільки реєстрація декларації здійснюється за декларативною процедурою без перевірки викладених в ній даних та в її реєстрації може бути відмовлено тільки в разі її подання чи оформлення з порушенням встановлених вимог, за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації відповідає замовник будівництва, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у Відповідача були відсутні підстави для відмови у реєстрації спірної декларації враховуючи, що остання була заповнена належним чином.

В ході розгляду справи судом встановлено, що у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 70 від 09.06.2015 року замовником будівництва - ОСОБА_7 було вказано про наявність проектної документації на будівництва об'єкта "Реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1 без змін геометричних розмірів фундаменту в плані, без змін висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням їх під кафе та міні-готель", адреса: АДРЕСА_1, категорія складності: ІІІ, яка розроблена ФОП ОСОБА_8, головний архітектор ОСОБА_9

Зазначені дані підтверджені в ході розгляду справи наданою третьою особою належним чином засвідченою копією робочого проекту реконструкції приміщень трьохповерхової будівлі під кафе та міні-готель без розширення за адресою: АДРЕСА_1 (т.4 а.с.1-71).

При цьому, суд доречно зазначив, що за правилами п.4 Порядку виконання будівельних робіт №466, передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

За таких обставин, враховуючи, що третьою особою здійснюється реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1 без змін геометричних розмірів фундаменту в плані, то остання у поданій декларації про початок виконання вказаних робіт при зазначені інформації про земельну ділянку цілком правомірно послалась на наведений п.4 Порядку виконання будівельних робіт № 466.

Тобто, фактично подана третьою особою декларація про початок виконання будівельних робіт на об'єкті ІІІ категорії складності від 09.06.2015 року № ОД 70 і є документом, який дає право виконувати будівельні роботи.

Апеллянт також послався на те, що ОСОБА_7 в план реконструкції безпідставна була включена самочинна прибудова (веранда), що виходить за межі фундаменту. Проте, зазначені доводи Позивача спростовуються наданим третьою особою та наявним в матеріалах справи технічним паспортом від 15.02.2007 року на квартиру АДРЕСА_1, з якого вбачається, що станом на момент укладення між ПАТ КБ "Правекс банк" та ОСОБА_7 договору купівлі-продажу від 14.11.2014 року, вказана прибудова (веранда) площею 12,6 вже була побудована та стала об'єктом купівлі-продажу за цим договором.

У відповідності до вище зазначених правових положень, реєстрація декларації підлягає скасуванню у разі встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації.

Таким чином, виходячи з положень ст.39-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на дату реєстрації декларації були відсутні підстави вважати реконструкцію за адресою: АДРЕСА_1, об'єктом самочинного будівництва.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що наведені судом першої інстанції в оскаржуваній постанові обставини жодним чином не свідчать про те, що об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, а тому не можуть бути підставою для скасування реєстрації зазначеної декларації.

Згідно наявного в матеріалах справи листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №01/11-10154 від 08.09.2015 року (т.1 а.с.17), за заявою Позивача Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області була проведена перевірка дотримання вимог чинного містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_1, у Приморському районі. Так, перевіркою з виїздом на місце та враховуючи надані та пред'явлені документи Відповідачем встановлено, що за вищевказаною адресою на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 70 від 09.06.2015 року виконуються будівельні роботи з реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир НОМЕР_1, без змін геометричних розмірів фундаменту в плані, без змін висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням їх під кафе та міні-готель. Недостовірності даних, зазначених у наведеній декларації, які є підставою вважати вказаний об'єкт самочинним будівництвом, Відповідачем встановлено не було.

Враховуючи ту обставину, що як на момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.11.2013 року за № ОД11, так і на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної постанови, наявність обставин, які б свідчили про внесення ОСОБА_7 до декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, доведена не була, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Як випливає зі змісту ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, якщо Позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке з'являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання та реалізується в межах охоронюваних правовідносин, які при цьому виникли.

При цьому, обґрунтованість вимог Позивача має ґрунтуватися на наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між Позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку Позивача, порушили його право. Факт порушення права Позивача та, як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

Згідно із частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Правила частини третьої статті 105 КАС щодо зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом.

З огляду на принцип офіційного з'ясування всіх обставин, згідно із ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відтак, суд може зобов'язати відповідача вчинити певні дії щодо скасування реєстрації декларації. Утім, цьому передує встановлення судом протиправної поведінки, що полягає у прийнятті суб'єктом владних повноважень рішення не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, за відсутності, зокрема, протиправної поведінки суб'єкта владних повноважень адміністративний суд не вправі зобов'язати такого суб'єкта владних повноважень вчиняти певні дії на задоволення заявлених в адміністративному позові вимог.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першоїї інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_7, про зобов'язання вчинити певні дії,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді :