Справа № 174/8/17 (2-а/174/9/2017)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 174/8/17 (2-а/174/9/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності та відмови у вчиненні дії протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни - учаснику бойових дій у розмірі передбаченому спеціальним Законом - статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірною;

- визнати відмову Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни - учаснику бойових дій у розмірі передбаченому спеціальним Законом - статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірною;

- зобов'язати Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, кожного в межах їх компетенції, здійснити дії щодо перерахунку, нарахуванню та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги як учаснику війни-учаснику бойових дій яка виплачується щорічно до 05 травня, відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у розмірі станом на 01 травня 2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що адміністративний позов не відповідає вимогам ст. 106 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 1, 2 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ст.108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд першої інстанції свою ухвалу від 07.12.2016 року про залишення позовної заяви без руху мотивував тим, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 КАС України оскільки позивач до позовної заяви не додав доказів на підтвердження отримання у 2016 році щорічної разової грошової допомоги у розмірі 920 грн., з позову не зрозуміло хто саме відмовив позивачу у проведенні вказаних вище виплат, чітко не вказано хто з відповідачів що повинен здійснити під час перерахунку.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. У разі якщо при прийнятті позовної заяви будуть виявленні обставини, які свідчать про недодержання позивачем вимог, передбачених законом для звернення до суду, і які перешкоджають відкриттю провадження у справі, то така позовна залишається буз руху.

На думку колегії суддів, беручи до уваги завдання суду забезпечити розгляд і вирішення справи в розумний строк, суд може не залишати позовну заяву без руху, якщо недоліки є неістотними, і можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду і не впливають на оцінку обставин, які є підставою для відкриття провадження у справі.

Тобто, як позивач в процесі розгляду справи може надати докази отримання у 2016 щорічної разової грошової допомоги у розмірі 920 грн., так і суд першої інстанції для повного та всебічного розгляду справи може витребувати вказані доказі у суб'єкта владних повноважень

Поряд з цим, Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Як вбачається з позову, вказані в ньому вимоги є нечіткими, незрозуміло, якими саме діями чи бездіяльністю та якого з відповідачів порушені права позивача та як саме суд повинен захистити порушене право позивача.

Разом з тим, у разі незрозумілості позовних вимог суд першої інстанції відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 111 КАС України має можливість уточнити позовні вимоги.

З урахуванням того, що одним з принципів адміністративного судочинства є офіційність з'ясування всіх обставин справи, яка полягає у обов'язку вжиття передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, приймаючи до уваги, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, колегія суддів вважає необґрунтованим залишення адміністративного позову в цій частині.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для застосування положень ч.1 ст. 108 КАС України у суду першої інстанції не було.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 199, 204, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає оскільки не перешкоджає подальшому розгляду.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко