Справа № 817/2391/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2017 р.Р і в н е 817/2391/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Територіального сервісного центру 5642 Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області
про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Територіального сервісного центру 5642 Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області про визнання дій щодо відмови у реєстрації вантажного автомобіля «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 протиправними та зобов'язання зареєструвати даний автомобіль за позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 14.12.2016 придбала у МПП «Брокер» вантажний автомобіль марки «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та для його реєстрації звернулася до Територіального сервісного центру 5642, який відмовив у проведенні вказаної процедури у зв'язку із ненаданням належного сертифікату відповідності транспортного засобу. Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив у реєстрації вказаного транспортного засобу, оскільки позивач надав сертифікат відповідності автомобіля з терміном дії до 06.04.2017, який не скасований та є чинним, а відповідач не наділений повноваженнями встановлювати дійсність сертифікатів на транспортні засоби. Тому, позивач просить визнати протиправними дії щодо відмови у реєстрації вантажного автомобіля та зобов'язати зареєструвати даний вантажний автомобіль.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в поданих до суду письмових запереченнях позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що працівниками Територіального сервісного центру 5642 не заперечується факт правомірності придбання транспортного засобу позивачем, проте їй при поданні заяви про первинну реєстрацію транспортного засобу, який ввезено з-за кордону, необхідно було подати сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства. З 01.01.2016 попередній порядок сертифікації транспортних засобів, їх складових та приладдя в державній системі сертифікації припинив свою дію, а сертифікати відповідності, які були видані в Системі сертифікації УкрСЕПРО до 01.01.2016 залишаються чинними до закінчення терміну їх дії. Тому, для здійснення первинної державної реєстрації транспортного засобу позивачці слід надати до територіального сервісного центру документи, передбачені вимогами п.п. 8, 10, 28, 29 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів,марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998. Крім того, відповідач вказав, що Територіальний сервісний центр 5642 є структурним підрозділом регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області без права окремої юридичної особи. Тому, представник відповідача в запереченнях проти позову просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання представник територіального сервісного центру 5642, належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення судового розгляду справи, не з'явився.

Суд, керуючись приписами статті 128 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи, зміст та обсяг яких достатній для прийняття обґрунтованого рішення.

На підставі частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно і всебічно встановивши обставини адміністративної справи відповідно до норм матеріального права на підставі досліджених судом у судовому засіданні доказів, з дотриманням норм процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 14.122016 між МПП «Брокер» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №0120-12-2016, згідно з яким продавець передає, а покупець приймає та оплачує товар, а саме вантажний транспортний засіб марки «Opel», модель «Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, який був переданий позивачці за актом прийому-передачі від 14.12.2016 та актом огляду реалізованого транспортного засобу від 14.12.2016 №7209/16/000120 (а.с.9-11).

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України МПП «Брокер» через Рівненську митницю ДФС згідно з вантажно-митною декларацією (далі - ВМД) №204050003/2016/003633 від 04.04.2016. При цьому, згідно із графою 44 вказаної ВМД до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за №UA1.173.0020121-16, виданий ОС ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» з терміном дії з 07.04.2016 до 06.04.2017.

20.12.2016 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Територіального сервісного центру 5642 про реєстрацію належного їй на підставі договору купівлі-продажу автомобіля марки «Opel Vivaro», 2011 року випуску.

Листом від 22.12.2016 №31/17/5642-1552 Територіальний сервісний центр 5642 повідомив позивача, що лише у разі надання сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, відповідач здійснить реєстрацію транспортного засобу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість дій і рішення суб'єкта владних повноважень та надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 3353-ХІІ) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Статтею 30 Закону № 3353-ХІІ передбачено, що конструкція транспортних засобів повинна відповідати вимогам сучасних правил, нормативів і стандартів, встановленим рівням викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а нормативно-технічна документація має бути узгоджена з відповідними уповноваженими державними органами. Перед початком серійного виробництва транспортних засобів або їх складових частин проводяться спеціальні випробування і за їх позитивними наслідками видається сертифікат встановленої форми. Сертифікаційні випробування проводяться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 31 Закону № 3353-ХІІ транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Згідно із частинами першою, четвертою, дев'ятою статті 34 Закону № 3353-ХІІ державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 1388), цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пунктом 3 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно із пунктом 7 зазначеного Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Як передбачено пунктом 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності).

За приписами пункту 10 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Таким чином, Порядком не визначено види сертифікатів відповідності та виключних органів, що мають право їх видати.

Відповідно до пункту 15 Порядку під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв'язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України "Про судову експертизу" порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром МВС та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС.

Відповідно до пункту 16 Порядку на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.

Абзацом третім пункту 28 цього ж Порядку визначено, що транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, ввезені в Україну з метою їх подальшого відчуження суб'єктами господарювання, діяльність яких пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, і придбані юридичними чи фізичними особами, реєструються на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, передбачених пунктом 8 цього Порядку, та митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або їх копій, що скріплюються особистою номерною печаткою працівника органу доходів і зборів та печаткою такого органу.

Таким чином, державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника, правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, на підставі митних декларацій, а також сертифікату відповідності або свідоцтва про визнання іноземного сертифіката, якими підтверджується відповідність конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Отже, реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання такого транспортного засобу або володіння ним.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 10 травня 1993 року №46-93 «Про стандартизацію і сертифікацію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов'язкову та добровільну. Сертифікація продукції в державній системі сертифікації здійснюється призначеними на те органами з сертифікації - підприємствами, установами і організаціями з метою: запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров'я та майна громадян і навколишнього природного середовища; сприяння споживачеві в компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб'єктів підприємницької діяльності в міжнародному економічному, науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Відповідно до ст. 15 зазначеного Декрету обов'язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації. Обов'язкова сертифікація в усіх випадках повинна включати перевірку та випробування продукції для визначення її характеристик і подальший державний технічний нагляд за сертифікованою продукцією.

Відповідно до статті 16 Декрету під час проведення сертифікації та у разі позитивного рішення органу з сертифікації заявникові видається сертифікат та право маркувати продукцію спеціальним знаком відповідності.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 червня 2011 року №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання», встановлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Пунктом 3 вказаної Постанови визначено, що сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при реєстрації транспортних засобів подано до Територіального сервісного центру 5642 всі передбачені чинним законодавством документи.

Норми пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», постанови Кабінету Міністрів України від 09 червня 2011 року №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів» та наказу Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання», на які посилається відповідач у листі №31/17/5642-1552 від 22.12.2016, як на підставу про відмову позивачу у реєстрації транспортних засобів, не містять інформації про виключення зі списків чи скасування чинності сертифікатів, виданих в системі «УкрСЕПРО» з 01 січня 2016 року.

Суд зазначає, що сервісні центри МВС є органами державної реєстрації транспортних засобів, які зобов'язані перевіряти наявність документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, перелік яких визначений Порядком, однак, до повноважень органу не входить встановлювати дійсність або недійсність даних документів, в тому числі сертифікатів відповідності на транспортні засоби.

Вказані правові норми необхідно розуміти так, що як пропуск транспортного засобу на митну територію України з метою вільного обігу (який здійснюють посадові особи митниць ДФС), так і перша державна реєстрація транспортного засобу (яку проводять посадові особи сервісних центрів МВС) здійснюється за наявності одного і того ж сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки «Opel», модель «Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 був ввезений на митну територію України через Рівненську митницю ДФС згідно з ВМД №204050003/2016/003633, у графі 44 якої вказано, що до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності, зареєстрований в реєстрі за №UA1.173.0020121-16, виданий ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» з терміном дії з 07.04.2016 до 06.04.2017.

Цей же сертифікат відповідності був поданий позивачем до Територіального сервісного центру 5642 разом із заявою від 20.12.2016 про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу, проте не був взятий до уваги відповідачем.

На думку суду, оскільки пропуск транспортного засобу марки «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 на митну територію України був проведений посадовими особами Рівненської митниці ДФС за наявності сертифіката відповідності, виданого ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі за №UA1.173.0020121-16, тому у відповідача не було правових підстав відмовляти у проведенні державної реєстрації вказаного транспортного засобу за наявності того ж сертифікату відповідності.

Суд не бере до уваги правову позицію відповідача про те, що для державної реєстрації транспортного засобу позивачу необхідно було подати виключно сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, та що сервісні центри МВС не можуть приймати сертифікати відповідності, видані в державній системі сертифікації УкрСЕПРО після 01.01.2016 року, з таких мотивів.

Як вбачається із преамбули Постанови КМУ №738, вона прийнята з метою виконання Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року, адаптації законодавства України у сфері забезпечення безпеки експлуатації транспортних засобів до законодавства Європейського Союзу та до законодавчого врегулювання.

Згідно із підпунктами 2, 3 пункту 1 Постанови КМУ №738 сертифікат типу транспортного засобу або обладнання, конструкція яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, видається визначеними Міністерством інфраструктури органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства і нотифікованими Організацією Об'єднаних Націй згідно з Угодою про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - уповноважені органи). Сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

Відповідними наказами Міністерства інфраструктури було визначено перелік органів із сертифікації, які мають право видавати сертифікати відповідності відповідно до Постанови КМУ №738, до якого ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» не віднесене.

Разом з тим, після прийняття 09.06.2011 Постанови КМУ № 738 та до 31.12.2015 державна реєстрація транспортних засобів в органах ДАІ та сервісних центрах МВС здійснювалася за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО.

На думку суду, відсутні правові підстави стверджувати про те, що у зв'язку із набранням 01.01.2016 року чинності Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності від 15.01.2015 року №124-VIII в частині внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію та сертифікацію» від 10.05.1993 року №46-93 (якими виключені положення стосовно обов'язкової сертифікації в державній системі сертифікації транспортних засобів) проведення першої державної реєстрації транспортних засобів з 01.01.2016 року не може здійснюватися за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, оскільки жоден нормативно-правовий акт не позбавив права органів з сертифікації державної системи сертифікації УкрСЕПРО видавати сертифікати відповідності на транспортні засоби, як і відсутні будь-які нормативно-правові акти, які б забороняли сервісним центрам МВС після 01.01.2016 року здійснювати державну реєстрацію транспортних засобів за наявності сертифікатів відповідності з дійсним терміном дії, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, та на підставі яких посадові особи митниць ДФС попередньо здійснити пропуск транспортних засобів на митну територію України.

Як вбачається із сертифікату відповідності, виданого ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі за №UA1.173.0020121-16, автомобіль вантажний марки «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 відповідає вимогам Правил ЄЕК ООН № 13-09; ДСТУ 4276-2004; Правил ЄЕК ООН №43-00; Правил ЄЕК ООН №83-06 (рівень вимог «Євро-5»); ДСТУ 3649:2010; Правил ЄЕК ООН №14-03, №16-04.

Суду не надано доказів того, що вказаний сертифікат відповідності не відповідає вимогам Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 17.08.2012 №521 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1586/21898), як і не надано доказів того, що зазначений сертифікат відповідності не підтверджує відповідність конструкції і технічного стану спірного транспортного засобу обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Суд звертає увагу, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ні Закон № 3353-ХІІ, ні Порядок № 1388 (який є спеціальним нормативно-правовим актом, що встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації транспортних засобів) не передбачає право сервісних центрів МВС відмовити громадянину у реєстрації транспортного засобу з тієї підстави, що заявником подано сертифікат відповідності, виданий в державній системі сертифікації УкрСЕПРО після 01.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у державній реєстрації належного йому транспортного засобу марки «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, відтак, з наведених вище підстав позовні вимоги про визнання протиправними дій Територіального сервісного центру 5642 щодо відмови у реєстрації транспортного засобу підлягають до задоволення.

Враховуючи, що відповідач не заперечує правомірність придбання позивачем транспортного засобу, єдиною підставою для відмови у реєстрації транспортного засобу було неподання сертифікату відповідності, виданого органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, тому суд погоджується із обраним позивачем способом захисту його порушених прав та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати за позивачем вантажний автомобіль марки «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру 5642 на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Територіального сервісного центру 5642 Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області щодо відмови у державній реєстрації вантажного автомобіля «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 протиправними.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр 5642 Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області зареєструвати за ОСОБА_1 вантажний автомобіль «Opel Vivaro», 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Територіального сервісного центру 5642 Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.