Справа № 635/6509/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 р.Справа № 635/6509/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 26.09.2016р. по справі № 635/6509/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

02.09.2016 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року в зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі довідки №3324-04/44 від 11.08.20016 року з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 26.09.2016 року позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку у відповідача з 22.12.2006 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

16.08.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки, виданою відповідачем про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію №3324-04/44 від 18.08.2016 року, що була видана Адміністрацією Індустріального району Харківської міської ради.

18.08.2016 року рішенням відповідача позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, керувався приписами статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка каже, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зробив висновок, що у зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

На підставі статті 90 Закону України «Про державну службу» (редакції від 10.12.2015 року, що набрала чинності з 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, визнано таким, що втратив чинність: Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідачем, підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача, зазначено п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тому з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах вказаних законів не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість відмови пенсійного органу у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії.

Заяву позивача оформлену у вільній формі відповідачем було кваліфіковано як заяву про перерахунок пенсії, оформлену у належний спосіб.

Вирішення питання про перерахунок пенсії відповідачем було оформлено рішенням комісії №101937 від 18.08.2016 року, до складу якої входить В.О. начальника відповідача (на час прийняття оскаржуваного рішення), що колегія суддів вважає дотриманням вимог п.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка каже, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає про набуття нею права на перерахунок пенсії, визначеної у статті 37-1 Закону України «Про державну службу» за фактом призначення пенсії на підставі даного Закону, та каже про помилковість висновків суду першої інстанції про повну втрату чинності даного закону, оскільки вказаний закон продовжує діяти для осіб, яким пенсія призначена на його підставі, та для деяких інших категорій державних службовців.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку позивач не була позбавлена права на пенсію гарантовану державою, оскільки розмір соціальної гарантії - пенсії, залежить від фінансових можливостей держави.

Такої позиції дотримується Європейський суд з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Таким чином, колегія суддів не вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 26.09.2016р. по справі № 635/6509/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Мельнікова Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений 13.02.2017 р.