Справа № 803/1423/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/1423/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання – Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луцького спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі № 803/1423/16 за позовом Луцького спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування до Волинського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що путівки на санаторно-курортне лікування працівникам були видані з дотриманням встановленого порядку, що виключало можливість неприйняття відповідачем до заліку суми витрат на такі.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що головними спеціалістами контрольно-ревізійного відділу Волинського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі наказу від 08 червня 2016 року № 21-ос та направлення від 17 серпня 2016 року проведено планову перевірку правильності використання страхових коштів на загальнообов’язкове державне соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності в Луцькому спеціалізованому комбінаті комунально-побутового обслуговування за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складено акт від 17 серпня 2016 року, в якому зафіксовано, що три путівки на санаторно-курортне лікування працівникам видані з порушенням вимог частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та пунктів 4.1, 4.9, 4.11, 4.14 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25 лютого 2009 року № 12 (далі – Порядок), а саме на момент видачі таких путівок була відсутня часткова оплата їх вартості, медичні довідки, рішення комісії, копії листів про погодження перенесення термінів та поділу путівок, листи про підтвердження чи є застрахованою особа, з якою проводився поділ путівки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що порушення позивачем порядку використання страхових коштів підтверджується матеріалами справи, відтак, оскаржене рішення є правомірним.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі – Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Пунктом 6 статті 34 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються, зокрема, такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів, утримання санаторіїв-профілакторіїв, надання соціальних послуг у позашкільній роботі з дітьми, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків).

Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» для забезпечення відновлення здоров'я застрахована особа та члени її сім'ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду.

Умови отримання застрахованими особами і членами їх сімей (а також особами, які навчаються у вищому навчальному закладі) санаторно-курортного лікування, сплаченого за рахунок коштів Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», визначені Порядком.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням на підставі особистої заяви та довідки для одержання путівки (форма № 070/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 27 грудня 1999 року № 302 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)».

Згідно з пунктом 4.2 Порядку відповідно до рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємство, установа, організація, яке є основним місцем роботи застрахованої особи, видає путівку до санаторію в період відпустки, а до санаторію-профілакторію - в період відпустки, без відриву від виробництва, за умови часткового фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду.

Пунктом 4.13 Порядку встановлено, що часткова оплата вартості путівки до санаторію вноситься до каси страхувальника за основним місцем роботи застрахованої особи, а при відсутності каси - через установу банку на транзитний рахунок органу Фонду за місцем обліку страхувальника. Часткова оплата вартості путівки до санаторію-профілакторію вноситься до каси підприємства, на утриманні якого перебуває цей санаторій-профілакторій.

Відповідно до пункту 4.14 Порядку за відсутності квитанції до прибуткового касового ордера або квитанції про часткову оплату вартості путівки застрахованій особі путівка не видається.

Пунктом 6.2 Порядку передбачено, що сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього Порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що видача працівникам путівок може здійснюватися підприємством виключно на підставі особистої заяви працівника, медичної довідки для одержання путівки, яка підтверджує необхідність лікування, а також часткової оплати вартості путівки.

Як видно з матеріалів справи, працівникам Луцького спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування було видано три путівки на санаторно-курортне лікування (№ 003182, № 502423, № ФСС-01) за відсутності часткової оплати їх вартості. Крім цього, путівки № 502423 та № ФСС-01 видані без наявності медичних довідок форми № 070/о.

Посилання позивача на відстрочення комісією із соціального страхування підприємства оплати частини вартості путівок до моменту їх використання не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Основні завдання, сферу дії, перелік повноважень, організаційні засади членів комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства визначає Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затверджене постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23 червня 2008 року № 25.

Так, пунктом 3.1.3 цього Положення передбачено, що комісія із соціального страхування підприємства приймає рішення про виділення путівок до санаторіїв та (або) санаторіїв-профілакторіїв застрахованим особам і членам їх сімей (а також особам, які навчаються у вищих навчальних закладах) на підставі особистої заяви, медичних довідок, підтверджуючих необхідність лікування (оздоровлення), розмір часткової оплати за путівки на санаторно-курортне лікування, виділення путівок до дитячих оздоровчих закладів, надання соціальних послуг із позашкільного обслуговування з дітьми застрахованих осіб і передає їх роботодавцю для видачі путівок та здійснення розрахунків тощо.

Разом з тим, прийняття комісією із соціального страхування підприємства рішень про виділення путівок за відсутності медичних довідок, а також відстрочення оплати частини вартості путівки до моменту її використання нормами вказаного Положення, а також нормами Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» не передбачено, що свідчить про відсутність в неї вказаних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку що відповідачем правомірно не прийнято до заліку вартість путівок на санаторно-курортне лікувпння, виданих з порушенням встановленого порядку, відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції – без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцького спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі № 803/1423/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко

Суддя А. І. Рибачук

Суддя Д. М. Старунський