Справа № 2а-1529/10
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1529/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010р. Шевченківський районний суд м. Львова у складі: головуючого - судді П.С.Невойта

при секретарі с/з Т.С.Безанюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, третьої особи головне управління Державного казначейства України у Львівській області про визнання дій протиправними щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня та стягнення грошової допомоги у повному розмірі, -

установив: *

27.10.2010 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невиплати йому у 2008-2010 роках щорічної разової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3-ої групи, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату неправомірно невиплаченої частини грошових коштів за 2008-2010 роки з розрахунку мінімальної пенсії за віком на час виплати такої до 05 травня що складає

10645.0 грн. та зобов'язати головне управління державного казначейства України у Львівській області забезпечити перерахування даних коштів відповідачу для проведення виплати.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії, визнаний інвалідом війни 3-ої групи.

Згідно п.27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх ::п:адьного захисту» щорічна виплата разової грошової допомоги до 05 травня інвалідам війни виплачується у розмірах 7 мінімальних пенсій за віком. Однак, за 2008 рік він отримав допомогу тільки у розмірі 350 грн., 2009 рік - 380 грн., а 2010 рік - 420 гривень. З квітня 2008 року розмір мінімальної пенсії за віком становив 481,00 грн., а з жовтня 2008 пожовтень 2009 року 498,00 грн., а у 2010 році - 706,00 грн. Таким чином н:н недоотримав вказану допомогу в розмірі 10645,00 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові та зазначив, що він звертався з письмовою заявою до відповідача про перерахунок та виплату допомоги, :днак той листом йому відмовив у цьому. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 07.09.2010 т позовні вимоги підтримав також посилаючись на викладені у позовній заяві мстиви.

Представник відповідача Шевченківського відділу соціального захисту >т:равління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у судове засідання не з'явились подали суду 07.12.2010 року заперечення на псзгзну заяву та просили відмовити у задоволенні позовних вимог, а також проводити розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає за можливе заслухати справу у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступного.

Ухвалою суду від 08.12.2010 року залишено без розгляду позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату неправомірно невиплаченої частини грошових коштів за 2008-2009 роки з розрахунку мінімальної пенсії за віком на час виплати такої до 05 травня та зобов'язання головне управління державного казначейства України у Львівській області забезпечити перерахування даних коштів за 2008-2009 роки відповідачу для проведення виплати.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_2, такий є інвалідом 3-ої групи - інвалідом війни (а.с.8).

Статтею 17-1 зазначеного Закону передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до вимог статті 17 Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України про Державний бюджет України на 2010 рік встановлю-вався розмір щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме 420 гривень.

Зазначений закон України не визнаний неконституційним. Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, інвалідам війни.

Згідно зі статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України, а також враховуючи, що положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" фактично змінено положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який діяв у часі раніше, пріоритетними в даному випадку є положення відповідного закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік".

Оскільки в період виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2010 році підлягали розміри виплат, встановлені Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", цей закон був прийнятий пізніше Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", був чинним протягом 2010 року на період проведення спірних виплат і Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України, не визнавався, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для задоволення позову в цій частині немає.

З огляду на зазначене, підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови провести перерахунок щорічної разової допомоги у 2010 році як інваліду війни 3-ої групи та зобов'язання провести виплату даних коштів немає, а тому слід відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення відповідних коштів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 99, 100, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за

безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного

адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 10-ти

днів з дня її проголошення шляхом г ' иої скарги.

Суддя П. С. Невойт