Справа № 815/6864/16
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6864/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Сидоренко Ю.С.,

за участю:

представника позивача - Марочкіна В.О.

представника відповідача - Кисельова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Землі Бесарабії" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №2030 від 30.11.2016 року, суд-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулось Приватне підприємство "Землі Бесарабії" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки №2030 від 30.11.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказ «Про проведення фактичної перевірки ПП «Землі Бесарабії» код за №2030 від 30.11.2016 року не містить підставу його видання, і прийнятий всупереч вимогам податкового законодавства щодо підстав проведення фактичних перевірок та щодо оформлення наказу на проведення перевірки. У відповідача відсутня інформація про порушення позивачем вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, через відсутність фактів таких порушень законодавства, як таких. З наведених підстав позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача прийняте всупереч вимогам податкового законодавства щодо проведення документальних планових перевірок лише ризикованих платників податків та вимогам щодо оформлення наказу на проведення перевірок.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях, зазначивши, що оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, який передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем видано наказ №2030 від 30.11.2016 року, підписаний в.о. начальника Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ОСОБА_3, «Про проведення фактичної перевірки ПП «Землі Бесарабії», », яким на підставі пп. 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1, 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв, наказано провести фактичну перевірку ПП «Землі Бесарабії» за період з 01.04.2016 року по дату закінчення фактичної перевірки, тривалістю 10 діб. (а.с. 9)

Відповідно до 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

Відповідно до 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п. 80.5, п. 80.9 ст. 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, а строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з абз.5 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України, тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб. Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника органу державної податкової служби не більш як на 5 діб. Підставами для продовження строку перевірки є: заява суб'єкта господарювання (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки); змінний режим роботи або підсумований облік робочого часу суб'єкта господарювання та/або його господарських об'єктів.

Доводи позивача, щодо складання наказу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області «Про проведення фактичної перевірки ПП «Землі Бессарабії» №2030 від 30.11.2016 з порушеннями, оскільки в ньому відсутні підстави для проведення перевірки спростовуються тим, що в наказі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській №2030 від 30.11.2016 зазначена підстава проведення перевірки (пп. 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1, 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України).

Крім цього, позивач зазначає, що у відповідача відсутня інформація про порушення позивачем вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, через відсутність фактів таких порушень законодавства як таких у зв'язку з чим не може мати місце взагалі прийняття Відповідачем рішення про проведення перевірки на підстави, проте суд не погоджується з такими доводами виходячи з наступного.

З доповідної записки Начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4, вбачається, що відповідно до реєстру податкових накладних окремі підприємства, серед яких ПП «Землі Бессарабії», показували реалізацію пального, а фактично здійснювали реалізацію лише талонів, що призводить до штучного та можливості безпідставного завищення обсягів реалізації пального, у зв'язку з чим, на підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, начальник управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області просив дозволу на проведення фактичних перевірок зазначених підприємств.

Таким чином суд дійшов висновку, що у відповідача була підстава для проведення фактичної перевірки ПП «Землі Бесарабії» у відповідності до пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України і зазначена підстава вказана в тесті наказу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Землі Бесарабії" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки №2030 від 30.11.2016 року слід відмовити.

В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Землі Бесарабії"(68702, Одеська обл., м. Болград, вул. Варненська, 33, ) до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки №2030 від 30.11.2016 року - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 13.02.2017 року.

Суддя Я.В. Балан

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Землі Бесарабії"(68702, Одеська обл., м. Болград, вул. Варненська, 33, ) до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки №2030 від 30.11.2016 року - відмовити.

13 лютого 2017 року.