Справа № 338/47/17
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/47/17

31 січня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії АР №808460 від 05 січня 2017 року, якою він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 05 січня 2017 року близько 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», н.з.АТ6970ВК, рухався в м. Івано-Франківську по вул. Макухи, виїхавши з вул.Ребета. На вимогу працівника патрульної поліції зупинив машину. Останній, відрекомендувавшись, попросив предявити документи, мотивуючи свою вимогу тим, начебто він порушив ПДР - під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку, який тримав у руці. Так як це не відповідало дійсності, він висловив свої заперечення. Однак інспектор роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2 його пояснення до уваги не взяв та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою й протиправною, була винесена за відсутності події та складу правопорушення, без наявності доказів вчинення такого.

Під час керування транспортним засобом мобільним телефоном не користувався, відповів на вхідний дзвінок після повної зупинки машини. До того ж вікна автомобіля тоновані, тому не зрозуміло, яким чином інспектор патрульної поліції міг бачити, що відбувається в салоні машини, й встановити факт користування засобом звязку під час руху транспортного засобу. На прохання предявити докази, передбачені ст.251 КУпАП, начебто вчиненого ним правопорушення інспектор сказав, що працівнику поліції надано право на свій розсуд приймати рішення про винесення постанови.

Зазначає, що інспектор роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2 грубо порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та інші норми КУпАП, притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП керуючись лише власними домислами, припущеннями та неіснуючими даними. Зважаючи на викладене, просить скасувати постанову серії АР №808460 від 05 січня 2017 року.

В судове засідання позивач не зявився. Подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлений позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2 від 05 січня 2017 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення пункту 2.9 (д) Правил дорожнього руху, оскільки цього числа об 11 год. 30 хв. по вул.Ребета,48 в м.Івано-Франківську, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», н.з. АТ6970ВК, під час руху автомобіля користувався засобом звязку (мобільним телефоном), тримаючи його у руках (а.с.8).

Вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Жодних доказів, які б спростовували позицію ОСОБА_1 та підтверджували, що останній допустив порушення п.2.9 (д) Правил дорожнього руху, відповідач суду не представив.

Виходячи з наведеного, постанову серії АР №808460, винесену 05 січня 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7; 258; 293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову серії АР №808460 від 05 січня 2017 року, винесену інспектором роти №1 батальйону управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Головуючий Л.М. Битківський