Справа № 760/1830/17
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/848/17
в справі №760/1830/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А. розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Солом'янської районної в м. Києві Державної адміністрації про зобов'язати вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року позивач звернувся до відповідача з адміністративною позовною заявою та просив суд визнати незаконною відмову Солом'янської районної в місті Києві Державної адміністрації щодо зміни дати постановки на пільгову чергу як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та зобов'язати Солом'янську районну в місті Києві державну адміністрацію негайно змінити дату постановки ОСОБА_1 на квартирний облік як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, зазначивши дату зарахування на квартирний облік та в пільговій черзі з 24.11.1994.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05.10.2016 ним було подано заяву до Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням змінити дату постановки в пільговій черзі як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, зазначивши дату зарахування на квартирний облік в пільговій черзі з моменту подачі заяви, тобто 24.11.1994, на що 17.10.2016 від відповідача отримано відповідь, в якій зазначено, що на квартирному обліку позивач перебуває з 27.02.1995, проте надані позивачем документи були розглянуті на засіданні громадської комісії з житлових питань ще 09.02.1995, зазначена комісія рекомендувала позивачу зарахувати на облік потребуючих поліпшення житлових умов в позачерговий список.

Позивач зазначає, що він подав документи 24.11.1994, проте їх розглянули тільки 09.02.1995, а поставили на позачерговий квартирний облік тільки 27.02.1995.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали даного адміністративного позову, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частина друга статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до визначенням пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначаючи критерії належності спору до адміністративної юрисдикції, слід враховувати не тільки критерії розмежування юрисдикції за суб'єктним складом, а також з'ясовувати предмет спору, про яке право йдеться у спірних правовідносинах та чи немає спору про права.

Відповідно до статті 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду.

За загальним правилом, у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3 та 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - це особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо).

Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень, як відповідача.

З аналізу наведених правових норм слідує висновок, що спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов'язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 02 березня 2016 року (справа № 6-14цс16).

Подібну правову позицію щодо належності спорів у сфері житлових відносин до повноважень цивільних судів висловила колегія суддів Судової палати Верховного Суду України в адміністративних справах у постанові від 23 лютого 2016 року (справа № 21-6551а15).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що вимоги позивача, не належать розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки не має усіх невід'ємних ознак публічно-правового спору.

При цьому, виходячи із складу сторін та характеру спірних відносин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Статтею 107 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Враховуючи вищенаведене, суддя роз'яснює, що пред'явлені вимоги мають розглядатись відповідним районним у місті Києві судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солом'янської районної в м. Києві Державної адміністрації про зобов'язати вчинити дії.

Роз'яснити ОСОБА_1, що зазначені позовні вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: