Справа № 2а-0870/4461/11
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року о/об 16 год. 06 хв.Справа № 2а-0870/4461/11 СН/808/27/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області треті особи: Приватне підприємство «Сагромілк», Приватне підприємство «Агродом», Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід Строй» за участю: Прокуратури Запорізької області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 692 від 01.10.2014 року)

від відповідача - Воронкова Н.В.

(діє на підставі довіреності № 106/8/08-15-10 від 11.01.2016 року)

від третьої особи 1 - не прибув

від третьої особи 2 - не прибув

від третьої особи 3 - не прибув

Прокурора - Стешенко В.Є.

(особа посвідчується службовим посвідченням №038186 від 30.12.2015 року)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем порушений порядок їх прийняття, а саме, вони винесені за результатами перевірки, призначеної у межах кримінальної справи, проте до набрання законної сили рішення суду у кримінальній справі. Також зазначив, що висновки відповідача щодо нікчемності правочинів є необґрунтованими та недоведеними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що господарські взаємовідносини між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Сагромілк», ПП «Агродом», ТОВ «Схід Строй» не підтверджуються належними первинними документами, що свідчить про неможливість включення сум по даним взаємовідносинам до складу податкового кредиту та валових витрат.

В судовому просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи-1 у судове засідання не прибув, причину суду не повідомив. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв і клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи-2 у судове засідання не прибув, причину суду не повідомив. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв і клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи-3 у судове засідання не прибув, причину суду не повідомив. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв і клопотань до суду не надходило.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив та вказав на те, що податковим органом правомірно прийнято податкові повідомлення-рішення стосовно ОСОБА_1.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 14 грудня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, вивчивши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

Посадовими особами ДПІ у Гуляйпільському районі у період з 04 листопада 2010 року по 24 листоапда 2010 проведена позапланова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Сагромілк», ПП «Агродом», ТОВ «Схід Строй» за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Перевірка проводилась на підставі постанови слідчого у межах кримінальної справи.

За результатами перевірки відповідачем складений акт від 06 грудня 2010 року №240/17/1-.

Під час перевірки встановлено та у акті зафіксовано, що взаємовідносини позивача із ПП «Сагромілк», ПП «Агродом», ТОВ «Схід Строй» за перевіряємий період мають ознаки нікчемності.

З урахуванням встановлених порушень відповідачем зроблені висновки, які зафіксовані у акті перевірки, а саме:

внаслідок порушення підпунктів 7.4.5 пункту 7.4, статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №168/97) додатково визначено суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 4 368 897,00грн.

внаслідок порушення статті 13 розділу 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» та статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №334/94) в результаті заниження доходу та завищення витрат, занижено визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, за 2008 рік на суму 10 759 738,00 грн. та за 2009 рік на суму 11 084 779,00грн. Додатково визначено суму податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб СПД за 2008 рік в сумі 1 613 960,70грн., за 2009 рік в сумі 1 662 716,85 грн. Всього - 3 276 677,55 грн.

За результатами проведеної перевірки та на підставі виявлених порушень відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

від 10 січня 2011 року №, яким нараховане податкове зобов'язання з ПДВ у розмірі 4 368 897 грн. за основним платежем та застосовані штрафні санкції у розмірі 1 092 224,25 грн.;

від 10 січня 2011 року №/0, яким нараховане податкове зобов'язання з прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності та інших доходів громадян у розмірі 3 276 677,55 грн. за основним платежем;

від 23 березня 2011 року №, яким нараховане податкове зобов'язання з прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності та інших доходів громадян у розмірі 1 258,05 грн. за основним платежем;

від 23 березня 2011 року №, яким нараховане податкове зобов'язання з ПДВ у розмірі 1 677,00грн. за основним платежем та застосовані штрафні санкції у розмірі 419,25грн.

Не погоджуючись з такими діями Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає податкові повідомлення-рішення, обґрунтованими, та таким, що не підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 жовтня 2015 року постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ві 289 січня 2014 року та постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2012 року у справі № 2а-0870/4461/11 скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При скасуванні наведених судових актів суд касаційної інстанції зазначив, що судом про розгляді справи безпідставно не прийнято до уваги долучені до справи копії первинних документів, на підставі яких має встановлюватись правомірність чи необґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій. Судом не досліджено обсяги та види господарських операцій, на підставі яких позивачу здійснено донарахування податкових зобов'язань та операції, які були предметом дослідження у відповідній кримінальній справі.

На виконання вказівок Вищого адміністративного суду України судом досліджено наступні первинні документи.

Так, позивачем до суду надано на підтвердження господарських операцій з ПП «Сагромілк», ПП «Агродом»:

- видаткові накладні по ПП «Сагромілк» за період січень - вересень 2009 року;

- податкові накладні по ПП «Сагромілк» за період січень - вересень 2009 року;

- платіжні документи по розрахунках з ПП «Сагромілк» (платіжні доручення, виписки про рух коштів по банківському рахунку) за період січень - вересень 2009 року;

- видаткові накладні по ПП «Агродом» за період січень - вересень 2009 року;

- податкові накладні по ПП «Агродом» за період грудень 2008 - вересень 2009 року;

- платіжні документи по розрахунках з ПП «Агродом» (платіжні доручення, виписки про рух коштів по банківському рахунку) за період лютий, березень, серпень, вересень 2009 року (т. 2 а.с. 2-250, т.3 а.с. 1-229).

Разом з тим, судом досліджені банківські виписки надані представником позивача 15 червня 2016 року (т.5 а.с. 43-183).

Первинні документи на підтвердження господарських операцій ТОВ «Схід Строй» позивачем не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованості цих висновків.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 Закону №334/94 господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Приписами пункту 5.1 статті 5 Закону №334/94 встановлено, що валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених підпунктами 5.3 - 5.7 цієї статті (підпункт 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього Закону).

Згідно із приписами підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону №334/94 до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Проте, як свідчать вимоги підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону №334/94, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Судом встановлено та представниками сторін підтверджено, що оскаржувані рішення винесені податковим органом по взаємовідносинам позивача із ПП «Сагромілк», ПП «Агродом», ТОВ «Схід Строй» за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Також при досліджені матеріалів справи суд ставить під сумнів здійснення господарської діяльності позивача із ПП «Сагромілк», ПП «Агродом», оскільки відповідно до висновку експерта від 18 жовтня 2010 року №128, підписи на податкових накладних виконані не посадовими особами указаних підприємств, а іншими особами, з намаганням відтворити підписи уповноважених осіб.

Також, в матеріалах справи міститься протокол допиту у якості свідка ОСОБА_4. Так, відповідно до зазначеного протоколу свідок пояснила, що в кінці липня 2008 року ОСОБА_4 з ОСОБА_5 прибули в місто Київ з митою реєстрації на свідка підприємства. Після чого, у нотаріуса були складені та оформлені документи, а також оформлена довіреність (свідок не зазначає на кого) на управління підприємством та введенням фінансово-господарською діяльністю. За вказане оформлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали грошову винагороду у розмірі 200 грн. Зазначає, що їй не відомо якою діяльністю займається підприємство, в якому вона є директором. Зазначає, що жодних документів, які стосуються введення фінансово-господарської діяльності вона не підписувала, а також не подавала до податкових органів фінансових звітів. Про існування Приватного підприємства ПП «Сагромілк» не знала. Надає пояснення, про те, що з ОСОБА_1 не знайома і щодо фінансово-господарської діяльності між ПП «Сагромілк» та ОСОБА_1 нічого не знає.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься протокол допиту у якості свідка директора ПП «Агродом». Так, відповідно до зазначеного протоколу свідок пояснив, що фінансово-господарська діяльність ПП «Агродом» з ОСОБА_1 не здійснювалась, договорів, а також цивільно-правових актів не укладалось.

Також, в матеріалах справи наявний вирок Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2008 року по справі №1-453/2008 фінансово-господарська діяльність ТОВ «Схід Строй» визнана фіктивною за період 2005-2008 років. Судовим рішенням встановлено, що посадовими особами ТОВ «Схід Строй» складалися неправдиві документи, які повністю не відповідають дійсності та містили завідомо неправдиві дані про фінансово-господарські операції. Посадові особи у перевіряємому періоді визнані винними за скоєння злочинів, передбачених частини 1 статті 205, частини 1 статті 366 КК України. Вирок вступив в законну силу 29 жовтня 2008 року.

Також судом досліджено наявний в матеріалах адміністративної справи вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області по справі №1-60/2011. Так, вироком суду встановлено що зібрані по справі №1-60/2011 докази підтверджують об'єктивну сторону злочину, передбаченого частиною 1 статті 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, які входять до системи оподаткування.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що первинні документи, які надані позивачем до суду щодо підтвердження господарських відносин між позивачем та ПП «Сагромілк», ПП «Агродом», ТОВ «Схід Строй» за перевіряємий період не можуть бути взяті до уваги як належні, оскільки протоколи допиту та рішення судів по кримінальних справах, спростовують реальність їх здійснення.

Спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими ДПІ фактами щодо фіктивної діяльності Контрагентів позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного суду від 12 січня 2016 року по справі №21-3706а15.

Частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Частиною 1 статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище викладеного.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то сплачена сума судового збору не повертається.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 72, 86, 158 - 163, 167, 244-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д. В. Татаринов