Справа № 818/1761/16
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р. Справа №818/1761/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Сумської області, мотивуючи його тим, що з 04 травня 2012 року по 14 липня 2015 року обіймав посаду прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Сумської області. В цей період відповідно до наказів прокурора області здійснював чергування в нічний час, вихідні та святкові дні, проте, всупереч вимогам статей 106, 107, 108 КЗпП України оплата праці за цей час відповідачем не проводилась, тому позивач просить зобов»язати прокуратуру здійснити йому відповідне перерахування та виплату заробітної плати.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснивши, що питання оплати праці працівників прокуратури мають свої особливості, в тому числі в частині їх правового регулювання. Так, складові частини заробітної плати визначені Законон України «Про прокуратуру», порядок, умови та розмір врегульовані Постановою Кабінету Міністрів Укарїни від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» ( далі - Постанова КМУ №268), Постановою Кабінету Міністрів Укарїни від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати прці працівників органів прокуратури» ( далі- Постанова КМУ №505), Постановою Кабінету Міністрів Укарїни від 07.05.3008 №425 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури та про їх медичне обслуговування» ( далі - Постанова КМУ №425) . Жодним із цих нормативних актів не передбачена оплата праці працівників органів прокуратури у нічний час, святкові та вихідні дні.

Відповідно до посадових обов»язків позивач, як і інші прокурори відділу, здійснював чергування у неробочий час у приміщенні прокуратури Сумської області, специфічна особливість такої роботи полягала саме у чергуванні у неробочий час, яка компенсувалась встановленням доплати за виконання особливо важливої роботи відповідно до вимог Постанови КМУ №505.

Крім того, статтею 222 Кодексу законів про працю України визначено, що особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством. За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Оплата праці прокурорів врегульована зазначеними вище нормативними актами, відповідно норми КЗпП України не поширюються на дані правовідносини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період часу з 10.05.2012 року по 14.07.2015 року позивач прцював на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Сумської області. ( а.с. 77-79). Коло його посадових обов»язків окреслене Розподілом обов»язків у відділі, виконання яких здійснювалось у неробочий час у приміщенні прокуратури згідно щомісячних графіків. ( а.с. 127-146). Робочий час і його використання для працівників прокуратури встановлений Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників прокуратури Сумської області ( а.с. 148-160), з яких вбачається, що робочий час у прокуратурі тривав з 9 години упродовж робочого тижня, до 18 години з понеділка по четвер та до 16 години 45 хвилин у п»ятницю, напередодні святкових днів тривалість робочих днів скорочується на одну годину. Цими ж Правилами передбачена можливість залучення працівників для виконання невідкладної та непередбаченої роботи у святкові, неробочі та вихідні дні, а також у надурочний час у випадках та порядку, передбачених законодавством. Робота ж у нічний час Правилами не передбачена взагалі.

Позивач постійно працював як у вихідні та святкові дні, так і в нічний та надурочний час, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача, повідомивши про неможливість надання графіків чергування у зв»язку з їх знищенням.

За цей період оплата праці позивача здійснювалася відповідно до Постанови КМУ №268, Постанови КМУ №505 та Постанови КМУ №425 складалася із посадового окладу, доплати за класний чин, надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та щомісячної надбавки за вислугу років, що підтверджується бухгалтерськими розрахунками ( а.с. 101-119). При цьому компенсація за роботу у вихідні та святкові дні, в нічний та надурочний час не проводилася, що на думку суду є протиправним, виходячи з такого.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження публічної служби на посадах прокурорів регулюється Законом України «Про прокуратуру», на час існування спірних правовідносин діяла його редакція від 01 грудня 1991 року.

За загальним правилом під час вирішення спорів з приводу проходження громадянами публічної служби пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Питання оплати праці працівників прокуратури на час існування спірних правовідносин визначалися Законом України «Про прокуратуру» ( в редакції від 01 грудня 1991 року) , Постановою КМУ №268, Постановою КМУ №505, Постановою КМУ №425, і, як вже зазначено вище, заробітна плата позивача складалася із посадового окладу, доплати за класний чин, надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та щомісячної надбавки за вислугу років. Проте вказаними нормативними актами не врегульоване питання оплати праці прокурорів у неробочий час, а також не передбачені і норми тривалості робочого часу. Відтак на спірні правовідносини поширюються норми Кодексу законів про працю України, а саме щодо обліку робочого часу та оплати праці святкові, неробочі та вихідні дні, а також у надурочний час.

Положеннями статті 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 2 Закону N 108/95-ВР визначено наступну структуру заробітної плати:

- Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Суд вважає безпідставним твердження відповідача що робота позивача святкові, неробочі та вихідні дні, а також у надурочний час є змістом його посадових обов»язків і компенсується надбавкою за виконання особливо важливої роботи, з огляду на таке.

Так, обсяг функціональних обов»язків, що виконує працівник залежить залежить від його посади, спеціальності, кваліфікації. Надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється на чітко визначений термін, тобто на період виконання цієї роботи, з метою стимулювання прискорення її виконання та підвищення якості виконуваної роботи. Відповідно до Постанови КМУ №268, Постанови КМУ №505 встановлення надбавки, за виконання особливо важливої роботи, визначення її розміру є правом керівника органу прокуратури, залежить від якості та своєчасності виконання функціональних обов»язків та дотримання трудової дисципліни.

Оплата ж праці за роботу у святкові, неробочі та вихідні дні, а також у надурочний час є компенсацією за працю в особливих умовах, і не залежить від волі роботодавця, а порядок її нарахувань та розміри визначаються законом.

Як зазначили в судовому засіданні сторони, позивач, відповідно до графіків, залучався до роботи виключно у вихідні і святкові дні цілодобово, а в будні дні робочий час тривав з 18 години до 09 годин наступної доби, в п»ятницю та в передсвяткові дні з 17-45 години. Тобто позивач виконував свої функціональні обов»язки в різних умовах, можливість яких передбачена різними нормами КЗпП, відповідно по різному мала проводитися і оплата такої роботи ( статті 54, 62,72 КЗпП України та статті 106, 107, 108 КЗпП України).

Частина 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Також згідно із ч.ч.1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимоги закону про захист прав та інтересів позивача в частині оплати праці в особливих умовах на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом законів про працю України, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов»язання позивача здійснити перерахунок та виплату заробітної плати у відповідності до вимог 106, 107, 108 КЗпП України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Прокуратуру Сумської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за роботу у період з 10 травня 2012 року по 14 липня 2015 року у відповідності до вимог статей 106, 107, 108 Кодексу законів про працю України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст постанови складений 10 лютого 2017 року.