Справа № 806/2578/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 лютого 2017 року м. Житомир Справа № 806/2578/16

Категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.

секретар судового засідання Ткачук А.В.,

за участю: позивача, представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Головного управління Національної поліції у м. Києві про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу №182 о/с від 26.02.2016, поновлення на посаді, стягнення 50000,00 грн моральної шкоди, зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ заступника Голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві № 182 о/с від 26.02.2016 в частині звільнення її зі служби в Національній поліції України; поновити її на службі в Національній поліції України на посаді слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві; стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві 50000 грн завданої моральної шкоди; зобов'язати Головне управління Національної поліції у м. Києві виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу.

До початку судового засідання від представника ГУНП у м. Києві надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання мотивовано тим, що про звільнення позивач дізналася 23.03.2016 - у день отримання трудової книжки, тому останнім днем для звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправним і скасування наказу ГУНП у м. Києві № 182 від 26.02.2016 було 22 квітня 2016 року. Позовна заява датована 01.12.2016, відтак, на думку представника відповідача, ОСОБА_2 звернулася до суду за захистом своїх прав після спливу місячного терміну з моменту, коли останній стало відомо про порушення її прав.

У судовому засіданні позивач та представник позивача щодо задоволення клопотання заперечували та наголошували, що про винесення Головним управлінням Національної поліції у м. Києві оспорюваного наказу №182 о/с від 26.02.2016 позивачу стало відомо лише 17.11.2016. Пояснили, що від ОСОБА_2 було відібрано розписку про вручення трудової книжки, проте трудову книжку повернуто не було.

Відповідачі своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Про причини неявки до суду не повідомили.

Заслухавши думку позивача та її представника, перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання, виходячи з наступного.

В силу приписів пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) служба в поліції віднесена до публічної служби.

Згідно зі ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до положень частини 3 наведеної статті КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень (ч. 4 ст. 99 КАС України).

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно зі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

У частині першій статті 233 Кодексу законів про працю України закріплено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Установлено, що наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 182 о/с від 26.02.2016 "Щодо особового складу", який є предметом спору у даній справі, видано на підставі атестаційного листа ОСОБА_2 з висновком атестаційної комісії від 04.01.2016.

Поряд з цим, матеріалами справи підтверджено, що 04 січня 2016 року Атестаційною комісією ГУПН у м. Києві № 2 проведено співбесіду із ОСОБА_2. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та з урахуванням результатів тестування, Атестаційною комісією прийнято рішення про те, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Висновок атестаційної комісії: " 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції, через службову невідповідність" відображений в розділі ІV атестаційного листа. Із вказаним висновком позивач ознайомлена 20 січня 2016 року (а.с. 112).

Не погодившись з висновком атестаційної комісії від 04.01.2016, позивач оскаржила його до Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону, однак її скарга не розглядалась, оскільки позивачем за результатами тестування було набрано менше 60 балів. Наведене підтверджено протоколом Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону від 04 лютого 2016 року, наданим до суду.

Водночас суд звертає увагу, що докази ознайомлення позивача з вказаним протоколом та/або вручення ОСОБА_2 цього протоколу у матеріалах справи відсутні.

У позовній заяві позивач указувала, що на момент звернення до суду ні відповіді, ні результатів за наслідками розгляду її скарги Апеляційною атестаційною комісією не отримувала.

Між тим, у відповідності до положень Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року N 1465 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 р. за N 1445/27890, далі - Інструкція, атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Так, згідно зі пунктом 28 розд. ІV Інструкції, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Проте, в даному випадку, з часу проведення атестації до видання наказу про звільнення позивача минуло більше місяця.

Під час судового розгляду справи з'ясовано, що впродовж лютого - жовтня 2016 року позивач учиняла дії для ознайомлення та отримання спірного наказу, але фактично витяг з наказу Головного управління національної поліції у м. Києві від 26 лютого 2016 року № 182 о/с вона отримана лише 17 листопада 2016 року.

Жодних аргументів і доказів у спростування вказаного матеріали справи не містять.

Позивач і представник позивача в судовому засіданні факту написання розписки про вручення трудової книжки не заперечували та зазначили, що трудова книжка старшим інспектором Святошинського УП ГУНП у м. Києві позивачу повернута не була, оскільки рішення про залишення на службі чи звільнення не було прийнято.

Зважаючи на те, що позивач заперечує факт отримання трудової книжки та те, що з наказом про звільнення її не було ознайомлено належним чином, суд вважає, що строк звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом слід обраховувати з часу коли нею було отримано наказ від 26.02.2016, тобто з 17 листопада 2016 року.

Окрім цього, суд наголошує, що з метою з'ясування дня коли ОСОБА_2 дізналася про своє звільнення було призначено попереднє судове засідання, в яке жодного разу представники відповідачів не прибули. При цьому в попередньому судовому засіданні судом установлено, що про винесення Головним управлінням Національної поліції у м. Києві оспорюваного наказу №182 о/с від 26.02.2016 позивачу стало відомо лише 17.11.2016.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції у м. Києві, Управління поліції Святошинського району Головного управління Національної поліції України в м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу №182 о/с від 26.02.2016, поновлення на посаді, стягнення 50000,00 грн моральної шкоди, зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, подано до Житомирського окружного адміністративного суду 01 грудня 2016 року, про що свідчить відмітка канцелярії суду.

Отже, ОСОБА_2 звернулася до суду в межах строку, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даній справі відсутні підстави для застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, передбачені статтею 100 КАС України, а також підстави для залишення позовної заяви без розгляду, передбачені пунктом 9 частини 1 статті 155 цього Кодексу, в протилежному випадку, буде порушено право позивача у доступі до правосуддя, що передбачене ст. 6 КАС України.

При цьому суд ураховує правові висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

За наведених обставин, суд підстав для задоволення клопотання представника відповідача - ГУНП у м. Києві про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 806/2578/16 не вбачає.

Керуючись статтями 99, 100, 133, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у м. Києві відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст ухвали виготовлено: 15 лютого 2017 р.