Справа № 821/1032/16
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1032/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
09 лютого 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Потапчука В.О.

судді - Шляхтицького О.І.

за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу № 109 о/с від 06.07.2016 р., поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу № 109 о/с від 06.07.2016 р., поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 07.11.2015 року проходив службу в лавах Національної поліції на посаді начальника чергової частини Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області. Наказом відповідача-2 від 06.07.2016 року № 109 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі рішення Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Херсонській області, оформленого протоколом від 16.06.2016 року, в якому зазначені висновки атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Позивач вважає звільнення із зазначених підстав незаконним, з огляду на те, що атестування проведено з порушенням вимог Закону України "Про Національну поліцію", оскільки стаття 57 вказаного Закону не передбачає проходження поліцейськими планових атестацій для підтвердження ними відповідності займаним посадам. Також Атестаційною комісією №2 Головного управління Національної поліції в Херсонській області при проведенні атестування порушено вимоги Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, оскільки не взято до уваги позитивну характеристику та інші документи, які були надані комісії та містили виключно позитивні висновки щодо ОСОБА_1 за критеріями, визначеними у пункті 16 Інструкції. Протокол атестаційної комісії містить обґрунтування, які не знаходять свого підтвердження. Також комісією не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 приймав участь у антитерористичній операції. У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1 вважає висновок Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Херсонській області необґрунтованим. Крім того, позивач зазначив, що рішення атестаційної комісії прийнято 16.06.2016 р. , тому наказ про виконання даного рішення мав бути виданий через 15 календарних днів - 01.07.2016 р. проте, наказ про звільнення позивача видано на 20 календарний день - 06.07.2016 р. про звільнення позивача з 04.07.2016 р., після прийняття атестаційною комісією відповідного рішення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 16.06.2016 в частині висновку відносно ОСОБА_1 про невідповідність займаній посаді та звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 06.07.2016 р. № 109 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з 04.07.2016 р. зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність); поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника чергової частини Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 04.07.2016 р. по 13.12.2016 р. у розмірі 31965 грн. 84 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції Головне управління Національної поліції в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив службу в лавах Національної поліції на посаді начальника чергової частини Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області та мав спеціальне звання "майор поліції".

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на виконання статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 року № 1465, т.в.о. начальника ГУ Національної поліції в Херсонській області 12.02.2016 року винесено наказ № 149 "Про організацію проведення атестування особового складу ГУНП".

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції України в Херсонській області від 03.06.2016 року затверджено персональний склад Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції України в Херсонській області.

Згідно матеріалів справи, начальником Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області полковником поліції Кожушиною М.Б. складено атестаційний лист на ОСОБА_1, в якому зазначено, що ОСОБА_1 за період служби зарекомендував себе ініціативним, сумлінним робітником та керівником. В роботі вимогливий до себе та оточуючих. Професійно грамотний працівник, постійно підвищує свій загальноосвітній та культурний рівень. Знає нормативні документи, що регламентують діяльність Національної поліції та правильно застосовує їх, суворо дотримується дисципліни та законності у службовій діяльності. Відповідально ставиться до виконання своїх службових обов'язків. Майор поліції ОСОБА_1 є учасником бойових дій, зокрема, у період з 13.09.2014 р. по 12.10.2014 р. перебував у службовому відрядженні у зоні проведення антитерористичної операції на території Луганської області. ОСОБА_1 вміє вислухати співрозмовника, володіє навичками усунення конфліктних ситуацій та їх причини. Здібний встановлювати ділові та дружні контакти. Об'єктивно підходить до оцінки особистої діяльності, а також дій та вчинків інших людей. Критично оцінює результати своєї роботи, на зауваження реагує правильно, вживає заходів щодо усунення недоліків. У роботі зібраний, працьовитий.

Також, в даному атестаційному листі міститься висновок безпосереднього керівника - начальника Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області полковника поліції Козелець І.П. про відповідність позивача займаній посаді. Крім того, в атестаційному листі зазначені відомості про результати тестування, зокрема, за результатами тестування позивач набрав 6 балів на загальні навички та 29 балів на професійні знання.

16 червня 2016 року атестаційною комісією № 2 Головного управління Національної поліції України в Херсонській області проведено атестацію ОСОБА_1, за результатами якої прийнято рішення, викладене у протоколі ОП № 15.00006251.0032025 від 16.06.2016р. та в розділі VI "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

З огляду на протокол ОП № 15.00006251.0032025 від 16.06.2016 р., членами атестаційної комісії № 2 ГУНП в Херсонській області під час проведення атестування ОСОБА_1 досліджено наступні документи: атестаційний лист; декларацію про доходи; послужний список (Форма 1); інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади"; інформацію з відкритих джерел.

На підставі висновку атестаційної комісії № 2 від 16 червня 2016 року ГУНП в Херсонській області Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області прийнято наказ № 109 від 06.07.2016 року, яким звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) начальника чергової частини Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУПП ОСОБА_1 з 04 липня 2016 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення начальника ГУНП в Херсонській області про звільнення позивача з поліції за службовою невідповідністю на підставі висновків атестаційної комісії не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а позов належить задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

02.07.2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ, який, згідно з його преамбулою, визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з пунктом 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон № 580-VІІІ набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч. 7 ст. 15 та ч. 5 ст. 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Закон опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно з пунктом 9 розділу ХІ вказаного Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 12 працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до схеми співвідношення спеціальних звань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач скористався таким правом та 07.11.2015 року був призначений на посаду начальника чергової частини Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, з присвоєнням спеціального звання майор поліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що тим самим Відповідачем визнано позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 59 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Згідно з приписами статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», шляхом видання наказу про призначення за його згодою він вважається відповідно до статті 58 цього Закону призначеним безстроково.

З аналізу пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що вказана норма не визначає будь-якого окремого порядку прийняття на службу в поліцію, а визначає порядок прийняття на службу в поліцію осіб, які проходили службу в органах міліції, у зв'язку з ліквідацією цих органів - суб'єктів публічного права та утворення органів поліції.

Законом України «Про національну поліцію» також визначені мета та підстави атестування поліцейських.

Відповідно до частини 1 статті 57 цього Закону атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону підстави для проведення атестації є вичерпними.

Зі змісту наказу ГУНП в Херсонській області № 149 від 12.02.2016 року вбачається, що він не містить посилань на підстави для атестування позивача, встановлених частиною 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію».

Наказ містить посилання лише на мету проведення атестації, яка визначена в частині 1 статті 57 Закону України «Про національну поліцію». На цю мету проведення атестування посилався і апелянт, обґрунтовуючи правомірність проведення атестації позивача на підставі зазначеного наказу.

Проте, колегія суддів вважає, що такі доводи апелянта є безпідставним, оскільки мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, оскільки мета це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина, достатній привід для її проведення.

Також, колегія суддів критично відноситься до посилання апелянта щодо правомірності проведення атестації позивача на підставі наказу № 149 від 12.02.2016 року зазначаючи, що з'ясування під час проведення атестування рівня професійних якостей, мотивації, що спонукає до поведінки на досягнення цілей у службі мало основним завданням визначення відповідності особи, як колишнього працівника органів внутрішніх справ оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, оскільки вимоги до поліцейського визначені самим Законом України «Про національну поліцію», а проведення атестування поліцейських (як колишніх працівників органів внутрішніх справ так і тих, які вперше прийняті на службу безпосередньо в органи поліції) можливо при наявності на це встановлених Законом підстав.

Колегія суддів зазначає, що кожна з трьох підстав для проведення атестування, встановлених частиною 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», повинна бути пов'язана з певними передумовами в залежності від самої підстави проведення цього атестування, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Відповідно такі підстави повинні бути визначені відносно конкретного поліцейського.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, жодної з трьох підстав для проведення атестування позивача не існувало. Позивач не претендував на призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, що встановлено пунктом 1 частини 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію України».

Щодо наявності підстав встановлених пунктом 2 та пунктом 3 частини 2 цієї статті (для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність), представники відповідачів не зазначили жодних обставин та не надали жодних належних і допустимих доказів щодо їх наявності для атестування позивача, тобто наявності відповідних передумов для призначення атестації з цих підстав (неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби).

Також, безпідставними є посилання апелянта на наявність у начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області права на призначення атестації працівників поліції, йому підпорядкованих, яке передбачено частиною 4 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», як на достатню підставу для проведення атестації. Таке право керівника не є абсолютним і таким, яке може реалізовуватись ним на власний розсуд. Його реалізація можлива лише у системному зв'язку з іншими вимогами статті 57 Закону України «Про національну поліцію» щодо мети та підстав для проведення атестування і лише за їх наявності у сукупності.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції при обґрунтуванні рішення покладено на відповідача обов'язок доведення обставин, що не є предметом розгляду справи, зокрема щодо законності проведення атестації відносно позивача, колегія суддів вважає помилковими, оскільки в даному випадку позивачем оскаржується наказ про його звільнення зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 5 Закону України «Про Національну поліцію» - через службову невідповідність за результатами проведеної відносно нього атестації, а тому при вирішенні питання правомірності вказаного наказу підлягають дослідженню, в тому числі, питання правомірності призначення відносно позивача атестації, висновку атестаційної комісії та відповідно наявність підстав для прийняття рішення про звільнення позивача на підставі цього висновку атестаційної комісії.

Наказ відповідача про звільнення позивача через службову невідповідність є формою виконання відповідного рішення (висновку) атестаційної комісії, а тому може бути предметом оскарження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року № 11 «Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 57 Закону України «Про національну поліцію» розроблена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських від 17.11.2015 року № 1465 (далі-Інструкція №1465), розділом ІV якої визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Тому, саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями.

Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Крім того, згідно з пунктом 10 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно з пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, письмові докази не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, він характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

У рішенні атестаційної комісії щодо атестації позивача відсутні обґрунтування та мотиви прийняття рішення, не зазначено обставини, на підставі яких приймались рішення, відсутнє посилання на будь-які фактичні обставини для такого висновку, а також докази в обґрунтування цих тверджень, що не відповідає вимогам частини 3 статті 2 КАС України, а саме є необґрунтованим.

Позивач пройшов тестування загальних навичок на 6 балів та професійне тестування на 29 балів, що є вище ніж встановлені п. 10 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських мінімальні 25 бали.

Відповідно до довідки про результати складання заліків з професійної підготовки, позивач отримав « 3» з дисциплін: функціональна підготовка, фізична підготовка, тактико-спеціальна підготовка та вогнева підготовка.

Крім того, позивач має досвід роботи за спеціальністю більше 14 років.

Будь-яка інформація щодо ганебних вчинків позивача на службі чи в побуті, причетність до протиправної діяльності, корупції, невідповідність образу життя офіційним доходам та інше, в атестаційному листі та в інших матеріалів, які були зібрані на поліцейського, відсутні.

Як в рішенні атестаційної комісії, так і в оскаржуваному наказі про звільнення позивача через службову невідповідність, не вказано, з яких підстав не взято до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції № 1465, не відповідає позивач.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача через службову невідповідність є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позивач поновленню на раніше займаній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів критично відноситься до доводів апеляційної скарги щодо невірного зазначення відповідача Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Херсонській області в резолютивній частині постанови суду, оскільки така описка є підставою для виправлення описки в порядку ст. 169 КАС України, а не для скасування рішення суду. До того ж, колегія суддів зазначає, що у вступній, описовій та мотивувальній частині оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вказує саме Атестаційну комісію №2 Головного управління Національної поліції в Херсонській області та зазначає про необхідність скасування висновку атестаційної комісії № 2 ГУНП в Херсонській області від 16.06.2016 р., який став підставою для прийняття рішення про звільнення позивача зі служби в поліції, то і наказ ГУНП в Херсонській області від 06.07.2016 р. № 109 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на службі в поліції на посаду, з якої її було звільнено, з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195,196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2016р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 лютого 2017 року.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: О.І. Шляхтицький