Справа № 509/4257/16-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 509/4257/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кочко В.К.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії державного службовця,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) про визнання противоправними дії УПФУ щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з 01 грудня 2015 року, у зв'язку з підвищенням на 25% посадових окладів працівників Овідіопольської райдержадміністрації Одеської області та зобов'язання відповідача провести з 01 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії держслужбовця в розмірі 82 % від заробітної плати, з врахуванням підвищення на 25% посадових окладів державних працівників, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 та довідок Овідіопольської райдержадміністрації Одеської області від 25 жовтня 2016 року № 120, від 27 жовтня 2016 року №128, від 27 жовтня 2016 року №126.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 20 червня 2005 року позивач перебуває на пенсійному обліку управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області (на даний час УПФУ) і отримує пенсію державного службовця за віком у розмірі 82% від заробітної плати.

31 жовтня 2016 року позивачем було подано заяву до УФПУ щодо проведення з 01 травня 2016 року перерахунку раніше призначеної їй пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», на підставі довідки Овідіопольської районної державної адміністрації від 25 жовтня 2016 року № 120.

УПФУ листом від 14 листопада 2016 року № 79/К-01 відмовило в задоволені її звернення, посилаючись на те, що згідно зі статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" перерахунок пенсії державним службовцям не передбачений.

Відмова УПФУ позивачу в проведенні перерахунку і стала підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, у зв`язку з чим суд відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) (далі Закон) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно зі ст.37-1 Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу була призначена з 20 червня 2005 року та в жовтні 2016 року позивач звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії.

Так, пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01 травня 2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону, який був прийнятий 16 грудня 1993 року.

Разом з тим, 10 грудня 2015 року прийнято новий Закон України "Про державну службу" №889-VIII (далі Закон № 889-VIII), який набув чинності 01 травня 2016 року.

У зв'язку з набранням чинності Закону №889-VIII, положення Закону втратили чинність (за відповідними винятками), в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців, зокрема, щодо перерахунку пенсії.

Так, положеннями ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, з 01 травня 2016 року Законом №889-VIII по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців в порівнянні з Законом.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені норми Закону №889-VIII були чинними як на момент звернення позивача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, так і на момент розгляду справи та не були визнані неконституційними.

Також, слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 виключено пункт 4 постанови № 865, яким раніше був встановлений порядок перерахунку пенсій, призначених на підставі Закону зі змінами, внесеними Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності та приймаючи до уваги приписи ст.90 № 889-VIII та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів приходить до висновку, що підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців - відсутні.

Зазначена правова позиція також узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 12 січня 2017 року справа №711/8153/16-а.

Крім того, слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Окрім іншого, слід враховувати, що позивач також 31 жовтня 2016 року подала заяву до УФПУ, однак, лише щодо уточнення складових частин її пенсії державного службовця з 01 грудня 2015 року відповідно до довідок №128, 129 та не просила провести перерахунок пенсії з вказаної дати та на підставі зазначених довідок, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання противоправними дії УПФУ щодо відмови здійсненні перерахунку та виплати пенсії державного службовця, з 01 грудня 2015 року та зобов'язання відповідача провести з 01 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії держслужбовця.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи позивача викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук