Справа № 760/21331/16-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-167/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку з 01 листопада 2015 року призначеної пенсії позивачу та виплати йому пенсії, виходячи з 59% грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, що становить 27 120 грн. 88 коп., а також премії по наказу, що становить 400 грн., які він отримував протягом 2013-2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та просив зобов'язати відповідача здійснити з 01 листопада 2015 року перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу та виплатити йому пенсію, виходячи з 59% грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, що становить 27 120 грн. 88 коп., а також премії по наказу, що становить 400 грн., які він отримував протягом 2013-2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою суду від 11 січня 2017 року, позовну вимогу ОСОБА_1 про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за період до 09 червня 2016 року, залишено без розгляду. В іншій частині відкрито скорочене провадження (а.с.а.с. 18-19).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2015 року наказом МВС України № 1839 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ з посади начальника сектору розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП 2-го управління ДДАІ МВС України (спеціальне звання - майор міліції, вислуга років на день звільнення склала - 23 роки шість місяців 17 днів, у пільговому розрахунку - 23 роки дев'ять місяців 28 днів) та призначено пенсію за вислугу років у розмірі 4087 грн. 42 коп., що становить 59% його грошового забезпечення.

Позивач вказує, що при призначенні йому пенсії не було враховано матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, що становить 27 120 грн. 88 коп., а також премію по наказу, що становить 400 грн., які він отримував протягом 2013 - 2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У зв'язку з цим, як зазначає позивач, він звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про проведення з 01.11.2015 року перерахунку його пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та премії.

Проте, 14.11.2016 року він отримав лист, відповідно до якого йому було відмовлено в перерахунку пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними, протиправними та такими, що порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення, а тому змушений звернутися з позовом до суду.

Відповідач надав суду заперечення на позов, вважав його безпідставним і просив у його задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ.

Розмір пенсії обчислено із грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007р. №1294 (далі-постанова №1294).

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про проведення з 01.11.2015 року перерахунку його пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та премії (а.с.а.с. 8-10).

Листом від 14.11.2016 року № 21832/03/М-1747/1 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відмову у перерахунку пенсії на тій підставі, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не зазначені в статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону. Крім того, оскільки даним Законом та пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 не передбачено врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсій премій, які мають разовий характер, то, відповідно, вони не враховуються під час визначення розміру пенсії (а.с. 11).

Відповідно до ст. 63 Закону №2262 та п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом М92262, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 43. Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно визначеного Кабінетом Міністрів України Порядку у пункті 7 Постанови Кабінету Міністрів «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р. №393 де встановлено, що пенсія обчислюється з таких видів грошового забезпечення:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

Відповідно до Постанови №1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням; щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, з наведених вище нормативних приписів, які регулюють порядок призначення пенсії відповідної категорії осіб вбачається, що не всі додаткові види грошового забезпечення враховуються при обрахуванні пенсії, а лише ті, які носять щомісячний (постійний) характер та ті, які перераховані в цих положеннях, а саме надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі, тобто перелік додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні та перерахунку пенсії є вичерпним.

Матеріальна допомога та допомага на вирішення соціально-побутових питань до переліку не входять та носять разовий характер, тобто нараховується один раз на рік.

Відповідно до довідки, про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виданої ОСОБА_1 про те, що додаткові види грошового забезпечення за період з 01.09.201З р. по 31.08.2015 р., виданої Департаментом державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України №81 від 07.09.2015 р., про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії (а.с. 13), дані одноразові виплати не входять.

Частиною 2 статті 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстави для включення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань для розрахунку пенсії відсутні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на наказ МВС, який є відомчим наказом, а отже він не може бути застосованими органами ПФУ і не може бути підставою для здійснення перерахунку пенсій, оскільки згідно з ч. З ст. 117 Конституції України, нормативно-правові акти … міністерств ...підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом, та Постановою КМУ «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» №731 від 28.12.1992 р., нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи та законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації, а саме як зазначено в п. 4 державній реєстрації підлягають нормативно-правовими актами (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:

б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Згідно п. 7 постанови у разі наявності положень, норм та доручень, що поширюються на інші органи, нормативно-правовий акт повинен бути погоджений з відповідними заінтересованими органами у формі встановленій законодавством, а не узгодження із заінтересованими органами згідно з п. 13 в) є підставою відмови в проведенні державної реєстрації. Тому можна зробити висновок, що процедура реєстрації нормативно-правових актів в Міністерстві юстиції України якраз і покликана зробити акт загальнообов'язковим, а оскільки дана процедура дотримана не була, то дія акту не може поширюватися на інші органи влади.

Премія - основний вид додаткової винагороди, понад основний посадовий оклад, яка виплачується військовослужовцям за результатами їх діяльності виконання завдань та роботи в цілому за показниками та умовами оцінки цих результатів, визначеними установою, має індивідуальний, тимчасовий характер, виплата її дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі для грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік.

Згідно постанови КМУ №1294 здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу (тобто це заохочення військовослужбовця, що служить на відповідній посаді, високий рівень виконувати свої службові обов'язки, підвищувати професійну підготовку і бойову готовність, точно і в строк виконувати поставлені завдання) в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Судова практика свідчить по справі №21-5а 13 від 26.02.2013р. ВСУ, зокрема правову позицію з питань перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною розмірів премії. В даному рішенні визначено, що премія має тимчасовий характер, виплата її дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі МВС для грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік.

Із змісту правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 23.12.2014 р. №21-569а14, де, зокрема, Верховним судом України вирішувалось питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України дійшла висновку про те, що премія є складовою грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Така премія, носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262. Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного суду України від 4 листопада 2014р. (№21-248а14).

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи йому у перерахунку пенсії, діяв у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України.

Посилання позивача на протиправність дій відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з боку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не було допущено протиправних дій щодо позивача.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку що дії відповідача відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р. №393, ст. 183-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн