Справа № 199/8858/16-а
Суддя: Богун О. О.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8858/16-а
ПОСТАНОВА

іменем України

13.02.2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Богун О.О.,

при секретарі Завгородній Л.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та про зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що наказом голови апеляційного суду Дніпропетровської області №140-к від 12.09.2016 р. він був відрахований зі складу суддів апеляційного суду Дніпропетровської області згідно постанови Верховної Ради України від 01.09.2016 р. №1515-УІІІ у звязку з виходом у відставку, після чого 16.09.2016 р. він (тобто позивач) 16.09.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши необхідні документи, утім, відповідач, здійснюючи розрахунок щомісячного грошового утримання судді в розмірі 86% грошового утримання судді, виходив із стажу роботи позивача на посаді судді в кількості повних 23 років, не взявши до уваги Постанову КМУ від 11.06.2008 р. №545 про доповнення пунктом 3-1 Постанови КМУ «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» від 03.09.2005 р. №585 в частині включення до стажу роботи на посаді судді, крім стажу роботи, визначеного Законом, половину строку навчання позивача за денною формою навчання на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3, де позивач навчався з 01.09.1985 р. по 30.06.1990 р., та час служби позивача в лавах Радянської армії з 05.07.1982 р. по 10.05.1984 р.

Зазначаючи про неправомірність таких дій відповідача, позивач просив суд визнати неправомірними дії та розпорядження Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську згідно протоколу 3749 від 20.09.2016 р. в частині незарахування до стажу роботи, як судді у відставці, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3 та часу служби в лавах Радянської армії, зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне довічне грошове утримання судді» в частині доповнення пункту 3-1 зазначеної постанови здійснити перерахунок раніше призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-УІ із зарахуванням до стажу роботи, як судді у відставці, половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3 та часу служби в лавах Радянської армії, починаючи виплату з 13 вересня 2016 року згідно пункту 1.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891, та виплатити на користь ОСОБА_2 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами; нараховувати та виплачувати в подальшому щомісячно щомісячне довічне грошове утримання судді, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-УІ із зарахуванням до стажу роботи, як судді у відставці, половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3 та часу служби в лавах Радянської армії; зобовязати відповідача надати звіт про виконання судового рішення у місячний термін з часу набрання постановою суду законної сили.

Позивач просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю, вважав дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську правомірними, та наполягав на тому, що позивачу було призначено грошове утримання судді в розмірі 86% від заробітної плати працюючого судді відповідно до довідки про заробітну плату та п. 25 Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. При цьому, відповідачем не був врахований період навчання позивача у Київському державному університеті та строкова служба, оскільки зазначене не відповідає вимогам ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та, на думку відповідача, посилання позивача на Закон від 15.12.1992 р. №2862, який втратив законну силу, не відповідає чинному законодавству.

Заслухав пояснення представника відповідача та дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до протоколу 3749 від 20.09.2016 р. при призначенні ОСОБА_2 пенсії врахований трудовий стаж на посаді судді 23 роки 3 місяці 20 днів, також врахований стаж військової служби 1 рік 10 місяців 05 днів. При цьому, страховий стаж з 01.07.2000 р. 16 років, загальний стаж (після 2004 року) 12 років 6 місяців, загальний стаж (повний) 33 роки 9 місяців 29 днів (арк. 1-2 пенсійної справи).

За підрахунком відповідача усього стаж роботи позивача станом на 15.09.2016 р. становить 23 роки 06 місяців 02 дні (суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за період з 12.03.1993 р. по 21.06.1999 р. та період роботи на посаді судді апеляційного суду Дніпропетровської області з 22.06.1999 р. по 15.09.2016 р.), та цей стаж зарахований.

Також відповідно до протоколу 3749 від 20.09.2016 р. зарахована військова служба 1 рік 10 місяців 5 днів.

Суд не погоджується із посиланням відповідача в обґрунтування правомірності своїх дій на наявність передбачених законом підстав для застосування при призначенні ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання судді у відставці вимог ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судів» від 02.06.2016 р. №1402, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

Конституційним Судом України у справі №1-8/2016 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення"

(справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) 08.06.2016 р. було ухвалено рішення, згідно з яким Конституційний Суд України виходив з того, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно ч. 3 ст. 138 Закону України Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-УІ, який діяв на час виходу позивача у відставку, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не більше 90 відсотків заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до Постанови КМУ від 03.09.2005 р. №865 (абз. 2 п. 3?) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Втім, відповідач при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді не дотримався положень зазначених вище правових норм, залишив поза увагою при підрахунку стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, тоді як позивач має стаж роботи на посаді судді 23 роки 3 місяці 10 днів, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

При цьому, календарний період проходження строкової військової служби відповідачем був врахований, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

Відтак, суд погоджується із слушністю доводів позивача щодо неправомірності дій відповідача у частині незарахування до стажу роботи ОСОБА_2, як судді у відставці, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3, та для суду з метою поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для задоволення позову в обраний позивачем спосіб.

Відмовляючи в задоволенні вимогу позову, що стосується зарахування до стажу позивача часу військової служби, суд бере до уваги, що календарний період проходження строкової військової служби при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді відповідачем був врахований.

Щодо вимоги адміністративного позову про зобовязання відповідача надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з часу набрання законної сили, то підстави для задоволення даної вимоги передбачені ч. 1 ст. 267 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд, приймаючи до уваги результат вирішення справи, вважає правомірним стягнути з відповідача на корить позивача судові витрати у розмірі 275,60 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (ст. 98, ч. 4 ст. 163 КАС України).

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та про зобовязання вчинення дій задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії та розпорядження Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську згідно протоколу №3749 від 20.09.2016 р. в частині незарахування до стажу роботи ОСОБА_2, як судді у відставці, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3.

Зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне довічне грошове утримання судді» в частині доповнення пункту 3-1 зазначеної постанови здійснити перерахунок раніше призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-УІ із зарахуванням до стажу роботи, як судді у відставці, половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3, починаючи виплату з 13 вересня 2016 року згідно пункту 1.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891, та виплатити на користь ОСОБА_2 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами.

Зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську нараховувати та виплачувати в подальшому ОСОБА_2 щомісячно щомісячне довічне грошове утримання судді, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-УІ із зарахуванням до стажу роботи, як судді у відставці, половини строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету імені ОСОБА_3.

Зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську надати звіт про виконання судового рішення у місячний термін з часу набрання постановою суду законної сили.

Відмовити в задоволенні вимоги адміністративного позову щодо зарахування до стажу роботи судді у відставці для виплати щомісячного довічного грошового утримання судді часу військової служби.

Стягнути з Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (Управління державної казначейської служби в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра) на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 275,60 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: