Справа № 826/21372/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2017 року письмове провадження № 826/21372/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., суддів: Кузьменка В.А., Огурцова О.П. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомМукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області
до третя особаМіністерства аграрної політики та продовольства України Автоторгове підприємство радгосп-завод «Мукачівський»
простягнення заборгованості,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі по тексту - відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський» про стягнення податкової заборгованості в розмірі 7 037 155,21грн., у тому числі пеня на суму 833 757,91грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за Автоторговим підприємством радгосп-завод «Мукачівський» обліковується податкова заборгованість у розмірі 7 037 155,21грн., у тому числі пеня на суму 833 757,91 грн. проте вжиті позивачем заходи з погашення податкового боргу не призвели до його погашення.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивачем не виконано обов'язкової умови звернення стягнення податкового боргу підприємства з органу, в управлінні якого знаходиться підприємство, а саме не було вжито всіх вичерпних заходів з погашення податкового боргу підприємства за рахунок його коштів та майна.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надав.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Автоторгове підприємство радгосп-завод «Мукачівський» () зареєстроване як юридична особа та взяте на облік в Мукачівській ОДПІ як платник податків.

Станом на момент подання адміністративного позову за Автоторговим підприємством радгосп-завод «Мукачівський» рахується податковий борг у розмірі 7 037 155,21грн., у тому числі пеня на суму 833 757,91грн. який складається з:

- податку на прибуток у розмірі 1 100 216,43грн., у тому числі пеня - 62843,78грн.;

- податок на прибуток, отриманий за рахунок знижувального коефіцієнту - 10963,68грн., в тому числі 2760,68грн.;

- ПДВ 622276,58грн., в тому числі пеня 62843,78грн.;

- акцизний збір на лікеро-горілчану продукцію 3257987,86грн., в тому числі пені 590107,03грн.;

- акцизний збір на виноробу продукцію 590267,52грн., в тому числі пені 108628,95грн.;

- збір за спеціальне водокористування державного значення 285,32грн. в тому числі пені 99,48грн.;

- податки та збори які справлялись до 01.01.2011р. - 13,48грн.;

- податки не віднесені, до інших категорій - 21000,00грн.;

- збір на розвиток виноградарства 7508,52грн., в тому числі пеня 673,13грн.;

- адміністративні штрафи 27226,09грн., в тому числі пеня 23,463грн.;

- штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування РРО 8269,20грн.;

- надходження прибутку державних підприємств 10370,00грн.;

- плата за транспортування (м. Мукачево) 128393,99грн., в тому числі пеня 11243,43грн.;

- плата за землю (с/р В. Коропець) 66209,84грн., в тому числі пеня 6860,38грн.;

- плата за землю (с/р Лавки) 14457,82грн., в тому числі пеня 1371,89грн.;

- плата за землю (с/р Станово) 37856,68грн., в тому числі пеня 4455,63грн.;

- плата за придбання торгового патенту (місто) 269,19грн., в тому числі пеня 73,92грн.;

- плата за транспортування (Мукачівський район) 77337,45грн., в тому числі пеня 5396,27грн.;

- плата за користування надрами 154,91грн., в тому числі пеня 3348грн.;

- плата за придбання торгового патенту (Мукачівський район) 233,37грн., в тому числі пеня 84,00грн.;

- податок з доходів найманих працівників 161478,16грн., в тому числі пеня 6,45грн.;

- плата за землю (м. Мукачево) 707023,46грн., у тому числі пеня 20530,60грн.;

- збори за забруднення 337,66грн., у тому числі пеня 50,51грн.;

- єдиний соціальний внесок 187018,00грн.

Податкова заборгованість Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський» у розмірі 7 037 155,21грн., у тому числі пеня на суму 833 757,91грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою контролюючого органу; корінцями податкової вимоги, податковими деклараціями, податковими повідомленнями - рішеннями, особою карткою платника податків та є узгодженою у розмінні ПК України.

Так з метою погашення наявного податкового боргу третій особі надіслано податкові вимоги №1/26 від 17.12.2001р. та №2/483 від 02.04.2002р.

Як зазначає позивач, Мукачівська ОДПІ була визнана кредитором у справах про банкрутство Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський», зокрема ухвалою господарського суду Закарпатської області по справі №6/74 про визнання кредиторських вимог на суму 5535643,40грн. та ухвалою господарського суду Закарпатської області по справі №907/1287/13 про визнання кредиторських вимог на суму 6960566,18грн.

Проте, за результатами судового розгляду були припиненні провадження по справі у зв'язку з дією мораторію на реалізацію майна Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський».

Листом від 17.02.2011р. №1995/10/24-00 «Про розгляд питання щодо погашення податкового боргу» позивач звернувся до відповідача в якому просив ініціювати питання про виключення Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський» з переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації або про виділення частини майна підприємства та надання дозволу на реалізацію такого майна для погашення заборгованості підприємства перед кредиторами в тому числі по податках, зборах та обов'язкових платежів.

Листом від 21.03.2011р. №37-11-4-15/4288 відповідач повідомив, що Міністерством розроблено проект Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань приватизації», яким передбачено відповідно до пропозицій Мінагрополітики виключити Автоторгове підприємство радгосп-завод «Мукачівський» із зазначеного переліку. На сьогодні законопроект подано на розгляд до Кабінету Міністрів України.

Листом від 16.11.2011р. №11907/10/24-10 «Про надання інформації» позивач звернувся до відповідача в якому повторно просило повідомити про ініціювання питання про виключення Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський» з переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації або про виділення частини майна підприємства та надання дозволу на реалізацію такого майна для погашення заборгованості підприємства перед кредиторами в тому числі по податках, зборах та обов'язкових платежів.

Вказаним листом одночасно було повідомлено відповідача, що у разі неотримання зазначеної відповіді у визначений ПК України строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог ОДПІ буде зобов'язання звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно (п. 96.3 ст. 96 ПК України).

Листом від 09.12.2011р. №37-11-3-15/19005 Мінагрополітики повідомило, що Кабінет Міністрів України 23.06.2011р. в порядку законодавчої ініціативи, для розгляду подав Верховній Раді України проект Закону України «Про внесення змін до деяких законів з питань приватизації». Законопроектом, відповідно до пропозицій Мінагрополітики, передбачено виключити із переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, Автоторгове підприємство радгосп-завод «Мукачівський». За результатами голосування Верховною Радою України 01.11.2011р. зазначений законопроект не прийнято.

На сьогодні Фондом державного майна України на виконання доручень Президента України та Прем'єр - міністра України розроблено проект Закону «Про внесення змін до деяких законів України з питань приватизації». Проектом визначено чіткі критерії формування переліку державних підприємств, що не підлягають приватизації. Встановлено, що відповідний перелік затверджується Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України.

Відповідач повідомив, що враховуючи визначені критерії, у разі прийняття Верховною Радою України законопроекту, Міністерство надасть пропозиції Кабінету Міністрів України щодо виключення із переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський».

У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу Автоторгове підприємство радгосп-завод «Мукачівський» у розмірі 7 037 155,21грн., у тому числі пеня на суму 833 757,91грн. з відповідача, посилаючись на положення ст. 96 Податкового кодексу України, оскільки відповідно до положень Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" Автоторгове підприємство радгосп-завод «Мукачівський» включено до цього переліку та належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Положеннями п. 89.3 ст. 89 цього Кодексу визначено, що до акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до положень ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Водночас особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації визначені в ст. 96 ПК України.

Так, п. 96.2 ст. 96 ПК України передбачено, що у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків;

досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету;

ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до п. 96.3 тієї ж статті Податкового кодексу України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

У взаємозв'язку з наведеним, слід також зазначити, що Податковим кодексом України визначено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств.

Згідно із цією нормою порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України.

Наказом Фонду державного майна України від 29 грудня 2010 року № 1954, зареєстрованим в Мінюсті України 24 січня 2011 р. за № 109/18847 затверджено Положення про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства (далі по тексту - Положення № 1954), яким передбачено складання підприємством та затвердження органом, уповноваженим управляти державним майном, переліку майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

При цьому, за загальними правилами, викладеними у пункту 87.5. та 95.22 Податкового кодексу України, у разі, якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.

Контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку.

Відтак, для цілей звернення податкового органу до Міністерства з поданням та стягнення з нього сум податкового боргу, податковий орган має довести вжиття ним всіх вичерпних заходів щодо погашення Автоторговим підприємством радгосп-завод «Мукачівський» податкового боргу, а також дотримання всіх правил та процедур, які є передумовою звернення з поданням до Міністерства та звернення з позовом до нього.

Зокрема, для цілей стягнення боргу Автоторгового підприємства радгосп-завод «Мукачівський» з відповідача позивач має, крім іншого, довести: відсутність у підприємства майна, яке, в контексті положень пункту 96.2 Податкового кодексу України та приписів Положення № 1954, може бути джерелом погашення податкового боргу та яке не входить до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, або ж, у разі ж наявності такого майна та здійснення заходів з його реалізації, - недостатність коштів, отриманих від його реалізації, для погашення податкового боргу; відсутність у підприємства, в контексті положень пункту 87.5 та 95.22 Податкового кодексу України, додаткових джерел погашення податкового боргу (дебіторської заборгованості) або ж недостатність коштів, стягнутих з дебітора боржника в погашення податкового боргу підприємства.

В даному випадку, як встановлено під час розгляду справи, на виконання вимог п. 96.2. ПК України та у встановлений вище строк Міністерством надано відповідь ОДПІ та зазначена відповідь не містить відмови у задоволенні вимог ОДПІ.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявності обставин та підстав, які б зумовлювали можливість задоволення позову, а відтак адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, податковим органом не доведена правомірність та обґрунтованість доводів позовної заяви з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Мукачівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов