Справа № 159/4408/16-а,2-а/159/148/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 р. Справа № 876/648/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 24.11.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в якому просить визнати дії (рішення) посадових осіб відповідача щодо невизнання за ним права на одноразову грошову допомогу у розмірі десяти пенсій протиправними, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, допустити негайне виконання судового рішення.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним рішенням Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та прийняти нову і відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подану скаргу слід залишити без задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач 20.10.2016 року звернувся із заявою до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 231/Д-01 від 02.11.2016 року Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті грошової допомоги в зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи, також відповідач зазначає, що період роботи позивача з 15.08.1983 року по 16.07.1987 року в Монгольській Народній Республіці до спеціального стажу не враховано за відсутністю інформації щодо роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Факт роботи позивача в період роботи з 15.08.1983 року по 16.07.1987 року в Монгольській Народній Республіці відповідачем не оспорюється, однак не врахований виключно з підстав відсутності інформації щодо роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Загальний страховий стаж позивача становить 38 років 06 місяців 11 днів, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

З копії трудової книжки ОСОБА_1, вбачається, що він працював на посаді вчителя фізики та математики Ворокомлевської середньої школи Камінь-Каширського району з 15.08.1977 року по 01.09.1987 року. Крім цього, в період з 09.08.1983 року по 17.07.1987 року позивач був відряджений працювати на посаді вчителя фізики та математики в Монгольську Народну Республіку.

Згідно копії наказу Міністерства освіти Української РСР, № 752к від 26.08.1983 року ОСОБА_1, вчитель фізики СШ с. Волокомле Волинської області, був направлений в розпорядження Міністерства освіти СССР з 15.08.1983 року з подальшим відрядженням до МНР в якості вчителя фізики та математики радянської школи п. Шарин-Гол на три роки, а відтак позивач працював вчителем фізики та математики в поселені Шарин-Гол, Монгольської Народної Республіки та виконував роботу вчителя.

Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав вважати, що позивач в період з 15.08.1983 року по 16.07.1987 року працював в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 цього Закону до трудових пенсій віднесені, зокрема, пенсія за віком та за вислугу років.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком, виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Судом встановлено, що станом на день звернення до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за призначенням пенсії позивач досяг пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працював на той час на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і до цього часу позивач не отримував будь-яку пенсію.

Таким чином покликання відповідача на те, що позивач при призначенні пенсії за віком не мав права на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставними та непідтвердженими.

Колегія суддів вважає неправомірною відмову відповідача (лист № 231/Д-01 від 02.11.2016 року Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області) щодо виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, винесеної за результатами розгляду відповідної заяви позивача від 20.10.2016 року, а також відповідачем неправомірно не включено до стажу роботи позивача періоди його роботи на посаді вчителя фізики та математики в період роботи з 15.08.1983 року по 16.07.1987 року в Монгольській Народній Республіці, що дає підстави для отримання права на призначення пенсії за вислугу років.

Апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зарахування періоду перебування позивача у Монгольській Народній Республіці в період з 15.08.1983 року по 16.07.1987 року до спеціального стажу, який дає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2016 року у справі № 159/4408/16-а провадження №2-а/159/148/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 14.02.2017 року