Справа № 810/289/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 січня 2017 року № 810/289/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

Державної служби України з безпеки на транспорті

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна служба України з безпеки на транспорті з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 13 747, 26 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень або юридичною особою адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016 прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Як встановлено судом, позовна вимога майнового характеру, становить 13 747, 26 грн., тому за позовну вимогу майнового характеру, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.

Проте позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому статтею 4 Закону України від "Про судовий збір" для позовів майнового характеру.

В той же час, позивачем разом з позовною заявою подано заяву про відстрочення судового збору до вирішення справи по суті. В обґрунтування якої позивач посилається на статтю 88 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади та фінансується з Державного бюджету України на підставі затвердженого кошторису. Відповідно до вказаного кошторису Укртрансбезпеки на 2017 рік за КЕКВ 2800 «Інші видатки», за якими здійснюється оплата судового збору кошти тимчасово не передбачені.

Враховуючи вищезазначене, на момент звернення до суду на рахунках Укртрансбезпеки відсутні кошти для сплати судового збору. У зв'язку з чим, позивач не має можливості здійснити оплату судового збору за подання позову.

Розглядаючи вказане клопотання по суті, суд зазначає таке.

Згідно з статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. При цьому, це є правом суду, а не його обов'язком.

Так, частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що він не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з недостатністю коштів, призначених на цю мету.

Проте, суд звертає увагу, що в даному випадку, вказана обставина не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору, оскільки відсутність видатків на сплату судового збору не свідчить про незадовільний майновий стан позивача, або інші поважні причини його матеріального становища, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, приймаючи Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", парламент у формі закону висловив політичну волю щодо обов'язковості слати усіма суб'єктами владних повноважень судового збору, не передбачив для цієї мети жодних пільг.

Суд не наділений повноваженнями змінювати запроваджений Верховною Радою України правопорядок та діяти всупереч встановленому порядку.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що вирішення питання про звільнення позивача (заявника) від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення його сплати вирішується судом на власний розсуд з урахуванням майнового стану позивача, тобто є правом, а не обов'язком суду.

За таких обставин, суд вважає, що наведені у клопотанні підстави є недостатніми для його задоволення.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до частин 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач в позовній заяві, зазначив місцемпроживання відповідача наступну адресу: Київська область, Васильківський район, смт. Дослідницьке, вул. Вчених, 2/12, 08656, водночас жодних доказів на підтвердження вказаного факту не надав.

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості встановити де саме проживає відповідач, що унеможливлює встановлення територіальної підсудності вказаної справи, а саме вирішення питання, чи підсудна дана адміністративна справа саме Київському окружному адміністративному суду.

Згідно з вимогами частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Дослідивши надану позивачем позовну заяву, судом встановлено відсутність належних доказів надсилання позову відповідачеві.

Суд звертає увагу, що позовна заява датована 11.01.2017, проте, відповідно до доданого до позовної заяви фіскального чека як доказу про направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, він датований 03.01.2017, тобто раніше ніж сама позовна заява, що свідчить про неналежність такого доказу.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що 22.07.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області на а/д Київ - Чоп 434 км. проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 (чек зважування від 22.07.2016 року). Даний автомобіль належить ОСОБА_1. В результаті габаритно-вагового контролю встановлено, що перевезення вантажів здійснюється з перевищенням вагових обмежень, а саме: перевищення осьового навантаження на одиничну вісь 13 т 01 кг при допустимих 11 т.

Після зважування транспортного засобу оператором ГВК надано квитанцію про результати, інспекторами складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт від 22.07.2016 № 0002554 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 42 від 22.07.2016, згідно якого нараховано 503, 01 євро.

Водночас, позивачем до позовної заяви не додано доказів прийняття позивачем відповідного рішення (постанови) про накаладення стягнення та доказів надіслання/вручення його відповідачу.

В силу положень статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті у строк до 06 березня 2017 року шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірах, визначених статтею 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" із зазначенням належних реквізитів з урахуванням заявленої вимоги майнового характеру;

- доказів, які підтверджують, що станом на час звернення до суду з даним адміністративним позовом відповідач проживає (перебуває, зареєстрований) у Київській області;

- належних доказів, що підтверджують надіслання відповідачеві копії позовної заяви із доданими до неї документами;

- доказів прийняття рішення (постанови) та надіслання її на адресу відповідача.

Питання про відкриття провадження у справі буде вирішено у строк, встановлений статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України після спливу строку, встановленого судом на усунення недоліків, а у разі не виконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись не поданою і повернута заявникові.

Керуючись статтею 106, частиною першою статті 108, статтею 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви до 06 березня 2017 року.

3. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г.В.