Справа № 127/11107/16-а
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/89/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах. Позов мотивовано тим, що позивач 03.08.2015 рок звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії, згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Загальний стаж позивача становить 36років 1 місяць 1 день. 02.10.2015 року УПФУ в м. Вінниці відмовило у призначенні пільгової пенсії. Як вбачається з витягу протоколу відповідач відмовив позивачу у призначені пільгової пенсії в зв'язку з відсутністю на підприємстві ПАТ «Спеціалізоване будівельна компанія «Водпроект» наказу про переведення на посаду машиніста бурової установки №40- к від 20.08.1984року. Просить визнати неправомірним рішення комісії УПФУ в м. Вінниці щодо відмовити ОСОБА_1 в призначені пільгової пенсії згідно ст. 13 ЗУ «Пенсійне забезпечення» та зобов'язати УПФУ в .м Вінниці призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 03.08.2015року пільгову пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Пенсійне забезпечення» з урахуванням порядку розрахунку пенсії в редакції ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що діяв на час звернення за призначенням пенсії.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.08.2015 року звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення №92 від 02.10.2015року вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу (а.с.7-8).

Комісія в рішенні посилається на те, що період роботи з 20.08.1984року по 21.08.1992 року не може бути зараховано до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували роботу ОСОБА_1 безпосередньо на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально - експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50м.

Згідно із ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про призначення пенсії до відповідача, позивач досяг віку 55 років, адже народився 27.07.1958 року, а тому за наявності достатнього загального стажу роботи більше 25 років та не менше 12 років 6 місяців пільгового стажу, мав би право на призначення пенсії на пільгових умовах, що передбачено ст. 13 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.п. 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначаючи про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач вказує на безпідставне не зарахування до пільгового стажу період роботи з 20.08.1984 року по 21.08.1992рік.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Аналіз наведеної норми свідчить, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків, що діяли в період такої роботи. Вимоги щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 в період роботи з 20.08.1984року по 21.07.1992 року працював машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально - експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50м на ВАТ «СБК «Водпроект».

У період роботи позивача з 1984 р. по 1992 рік посада машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально - експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50м була віднесена до списку №2 згідно постанови РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року; постанови КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 р.; постанови КМУ №162 від 11.03.1994року.

Позивач, оскаржуючи вказане рішення, вказує на підтвердження пільгового стажу записами в трудовій книжці. В його трудовій книжці наявні відомості про роботу позивача машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально - експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50м. Крім того, пільговий стаж позивача підтверджується довідкою №14 від 18.05.2014року ПАТ «Водпроект»,в даній довідці вказано, що атестація робочих місць не провдилась по ВАТ «СБК «Водпроект».

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійними забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Таким чином відсутність підтвердження вищевказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Таку Правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13) та від 17 березня 2015 року (справа №21-585а14), які в силу положень ст. 244-2 КАС України є обов'язковою до застосування.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Пунктом 4.4. вказаного Порядку застосування Списків № 1 і № 2 передбачено, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2. цього Порядку.

З наведеного вбачається, що позивач при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії надав всі необхідні документи. Відтак, суд вважає, що наявні підстави для зарахування ОСОБА_1 пільгового стажу за період роботи на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально - експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50м з 20.08.1984р. по 21.08.1992р. в ВАТ «СБК «Водпроект».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач не довів правомірності свого рішення, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, достатньо вмотивованими та ґрунтуються на наявних у справі доказах, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, згідно ст. 19 Конституції України, ст.ст. 13, 62, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст. ст. 2, 6, 18, 41, 122, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати рішення комісії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 92 від 02.10.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії, згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити та виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням порядку розрахунку пенсії в редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення», що діяв на час звернення за призначенням пенсії з 26.11.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Постанову суду звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: