Справа № 2а/2570/357/2011
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/357/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючої - судді Соломко І.І.,

суддів Бородавкіної С.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Чеснокової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції Чернігівської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції (далі Чернігівська МДПІ), в якому просить визнати дії неправомірними щодо не проведення виплат грошового забезпечення за лютий 2008 року та стягнути недоплачений заробіток (з урахуванням 50% премії) за 12 лютого 2008року в сумі 87,64 грн., а також недоплачений заробіток (без урахування премії) за 7 днів хвороби (з 1 лютого по 9 лютого 2008 року) в сумі 108,22 грн.

Свої вимоги обґрунтовує наступним. Під час проходження служби в Чернігівській МДПІ служба працівників в дні щотижневого відпочинку та святкові дні в табелях робочого часу не відображалась. В Чернігівській МДПІ вихідний день, за раніше відпрацьований час, який надавали за рапортом - відображався в табелі робочого часу як робочий. При цьому оплата за відгул здійснювалась як за звичайний робочий день. Відповідач за рапортом позивача від 11.02.2008 року про надання відгулу не відобразив в табелі робочого часу за лютий 2008 року день відпочинку як робочий день та не оплатив вказаний день, а також не врахував його при обчисленні премії за лютий 2008 року. За таких обставин позивач вважає неправомірними дії відповідача щодо не проведення виплати заробітку за 12 лютого 2008 року в сумі 87,64 грн. Крім того, недоплата (без урахування премії) за 7 днів хвороби - за період з 1 лютого 2008 року по 9 лютого 2008 року складає 108,22 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі посилаючись на наступне. У звязку з тим, що лікарняний позивача, на якому він перебував з 01 лютого по 09 лютого 2008 року розпочався 31.01.2008 року, йому виплачувалось грошове забезпечення в розмірі, одержуваному на день хвороби (січень 2008 року). Згідно листка непрацездатності від 31.01.2008 року позивач перебував на лікарняному з 31.01.2008 року по 02.02.2008 року. Згідно листка непрацездатності від 01.02.2008 року позивач перебував на лікарняному з 03.02.2008 року по 09.02.2008 року. В листі непрацездатності від 31.01.2008 року підкреслено «первинний» та «Продовжує хворіти. Видано новий листок непрацездатності»; в листі непрацездатності від 01.02.2008 року підкреслено «продовження листка № 620489». Тобто, увільнення від службових обовязків через тимчасову непрацездатність було безперервним та день хвороби припав на січень 2008 року. Що стосується виплати грошового забезпечення за 12 лютого 2008 року, то відповідач зазначив. ОСОБА_2 (на час проходження служби) залишив 11.02.2008 року в канцелярії податкової інспекції рапорт про надання йому відгулів з 12 по 15 лютого 2008 року за раніше відпрацьований час. 14.02.08 року позивачем до канцелярії Чернігівської МДПІ надіслано рапорт від 12.02.2008 року з вимогою видати наказ про надання щорічної відпустки з 18.02.2008 року. В період з 12.02.08 року по 22.05.2008 року позивач на службі був відсутній, до виконання службових обовязків не приступав, що фіксувалось у відповідних актах. Висновком ДПА в Чернігівській області від 22.05.2008 року за результатами розгляду рапорту щодо звільнення зі служби за власним бажанням позивача, начальника Чернігівської МДПІ було зобовязано надати ОСОБА_2 вихідні за раніше відпрацьований час відповідно організаційно-розпорядчих документів Чернігівської МДПІ та в звязку з тим, що капітан податкової міліції ОСОБА_2 в період 12 лютого 2008 року та з 26 березня по 22 травня 2008 року, без врахування вихідних днів за раніше відпрацьований час, до роботи не приступав, грошове забезпечення за цей період не нараховувати та не виплачувати. На виконання вказаного висновку 5 днів вихідних за раніше відпрацьований час було надано позивачу 28, 31 березня 2008 року та 1,2,3 квітня 2008 року, що підтверджується табелями обліку робочого часу та здійснено оплату вказаних днів як робочих. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 проходив службу в Чернігівській МДПІ на посаді старшого оперуповноваженого сектору протидії незаконному відшкодуванню податку на додану вартість Чернігівського районного відділу податкової міліції управління податкової міліції Державної Податкової Адміністрації в Чернігівській області, що не заперечується сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 12 лютого 2008 року на службі був відсутній, до виконання службових обовязків не приступав, що фіксувалось у відповідних актах. Висновком ДПА в Чернігівській області від 22.05.2008 року за результатами розгляду рапорту щодо звільнення зі служби за власним бажанням позивача, начальника Чернігівської МДПІ було зобовязано надати ОСОБА_2 вихідні за раніше відпрацьований час відповідно організаційно-розпорядчих документів Чернігівської МДПІ та в звязку з тим, що капітан податкової міліції ОСОБА_2 в період 12 лютого 2008 року та з 26 березня по 22 травня 2008 року, без врахування вихідних днів за раніше відпрацьований час, до роботи не приступав, грошове забезпечення за цей період не нараховувати та не виплачувати. 5 днів відпочинку за раніше відпрацьований час позивачу було надано 28, 31 березня 2008 року та 1,2,3 квітня 2008 року.

Відповідно до наказу Міністерства статистики України від 09.10.95 р. N 253 «Про затвердження типових форм первинного обліку» табель обліку використання робочого часу та розрахунку заробітної плати застосовується для обліку використання робочого часу всіх категорій працюючих, для контролю за дотриманням працюючими встановленого режиму робочого часу, для отримання даних про відпрацьований час, розрахунку заробітної плати, а також для складання статистичної звітності з праці.

Згідно табелю обліку робочого часу в Чернігівській МДПІ за лютий 2008 року, ОСОБА_2 - 12 лютого 2008 року на службі не перебував. Вказане підтверджується копіями табелю обліку робочого часу, які містяться в матеріалах справи(а.с.21-22).

Пунктом 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991р. передбачено, що для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 1991 р. N 197 Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством час, а також у дні щотижневого відпочинку служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

Оскільки питання щодо надання позивачу 12 лютого 2008 року вихідного дня за раніше відпрацьований день з керівництвом не узгоджувалось, відповідних розпорядчих документів з цього питання не видавалось і останній на службі цього дня не перебував, тому суд вважає, що відповідачем при розрахунку грошового забезпечення за 12 лютого 2008 року правомірно не було враховано цей день як відпрацьований.

Відповідно до п. 3 наказу Державної Податкової Адміністрації України № 576 від 12.10.2007 року «Про затвердження Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції» особам, які увільнені від службових обовязків через тимчасову непрацездатність зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, одержуваному на день хвороби, без урахування премії.

Судом встановлено, що позивач в період з 31.01.2008 року по 02.02.2008 року згідно листка непрацездатності від 31.01.2008 року серії АББ № 620489 та в період з 03.02.2008 року по 09.02.2008 року відповідно до листка непрацездатності від 01.02.2008 року серії АББ № 892189 перебував на лікарняному(а.с.27). В листі непрацездатності № 620489 від 31.01.2008 року підкреслено «первинний» та «Продовжує хворіти. Видано новий листок непрацездатності»; в листі непрацездатності № 892189 від 01.02.2008 року підкреслено «продовження листка № 620489» (а.с.27,28). Тобто, увільнення від службових обовязків через тимчасову непрацездатність на підставі листків було безперервним та день хвороби припав на січень 2008 року.

У звязку з тим, що лікарняний позивача, на якому він перебував з 01 по 09 лютого 2008 року розпочався 31.01.2008 року, тому суд вважає, що відповідачем правомірно виплачено позивачу грошове забезпечення в розмірі, одержуваному на день хвороби (січень 2008 року), з розрахунку лікарняних за період з 31 січня 2008 року по 09 лютого 2008 року:

- розмір окладу грошового утримання у січні 2008р. - 724,00 грн.

- надбавка за звання - 120,00 грн.

- надбавка за вислугу років - 211,00 грн.

- надбавка за секретність - 108,60 грн.

Всього 1163,60 грн.

Вказана сума ділиться на кількість робочих днів у січні 2008р. та множиться на кількість днів перебування на лікарняному без врахування вихідних. 1163,60 грн. : 20 днів = 58,18 грн., 58,18 грн. х 8 днів = 465,44 грн., що відповідає вимогам п. 3 Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції, затверджений наказом ДПА України № 576 від 12.10.2007року.

Посилання позивача на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року N499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» є протиправним, оскільки накази Державної Податкової Адміністрації України № 576 від 12.10.2007 року та Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року N499 мають однакову юридичну силу, але наказ Державної Податкової Адміністрації України є спеціальним для осіб податкової міліції, а тому саме він повинен застосовуватись для осіб, які проходять службу в органах податкової міліції.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, відповідачем будь-яких дій, що порушують права позивача вчинено не було.

При зазначених обставинах, вимоги позивача неправомірні, необґрунтовані і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, 7-14, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції Чернігівської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.