Справа № 484/91/17
Суддя: Медведєва Н. А.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 484/91/17
Провадження № 2-а/484/30/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Медведєвої Н.А. розглянувши в письмовому провадженні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області про скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження та постанови про відкриття виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Управління ПФУ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області (далі Управління ДВС) про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС від 27.12.2016р. про стягнення витрат виконавчого провадження №52767993 та постанову від 28.12.2016р. про відкриття виконавчого провадження №53212394 щодо стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 70,55грн.

Мотивуючи вимоги позивач зазначив, що 04.11.2016р. Управління ПФУ отримало постанову старшого державного виконавця Управління ДВС про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2016р. за №5276993, відкрите на підставі виконавчого листа у справі №484/2324/16-а, виданого 11.10.2016р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області. Рішення суду було добровільне виконане, про що повідомлено відповідача.

Позивач вважає, що постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС від 27.12.2016р. про стягнення витрат виконавчого провадження №52767993 та постанову від 28.12.2016р. про відкриття виконавчого провадження №53212394 щодо стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 70,55грн. підлягають скасуванню, оскільки дії відповідача не відповідають вимогам ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845. На думку позивача відповідач з метою стягнення витрат виконавчого провадження повинен звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позов, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити повністю та розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши надані сторонами документи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов слідуючого.

26.10.2016р. до Управління ДВС надійшов виконавчий лист у справі №484/2324/16-а, виданий 11.10.2016р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, за яким дії Управління ПФУ визнані протиправними та зобовязано скасувати розпорядження №143360 від 29.03.3016р., призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії з 01.03.2016р. та виплатити різницю між перерахованою та вже сплаченою сумою пенсійних платежів.

28.10.2016р. на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №52767993, про що винесена постанова, яка того ж дня направлена до Управління ПФУ для виконання.

10.11.2016р. Управління ПФУ повідомило відповідача про добровільне виконання постанови у вище зазначеній справі та 15.12.2016р. надало докази про добровільне виконання.

У звязку з фактичним виконанням рішення суду вказане виконавче провадження було закінчено 27.12.2016р. на підставі п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», проти чого сторони не заперечували.

27.12.2016р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС винесена постанова про стягнення витрат виконавчого провадження №52767993 з Управління ПФУ в сумі 70.55грн., яка була направлена позивачу.

28.12.2016р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №53212394 про виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження №52767993.

Згідно ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спеціальним законом, що з 05.10.2016 визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закону України від 02.06.2016р. №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до ст..1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.. 3 цього закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.. 42 Закону №1404-VІІІ кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст.. 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 ст. 42 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону №1404-VІІІ витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Частина 4 ст. 42 Закону №1404-VІІІ передбачає, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі Інструкція №512/5), визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 розділу VІ Інструкції №512/5 (в редакції наказу від 29.09.2016, що діє з 05.10.2016) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Таким чином, державний виконавець Управління ДВС діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений вимогами Закону №1404-VІІІ та Інструкції №512/5., отже підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158, 159, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області про скасування постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 27.12.2016р. про стягнення витрат виконавчого провадження №52767993 та від 28.12.2016р. про відкриття виконавчого провадження №53212394 щодо стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 70,55грн. відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подачі апеляційної скарги постанова набирає законної сили в день прийняття рішення в справі судом апеляційної інстанції, якщо постанову не буде скасовано.

СУДДЯ: