Справа № 804/3116/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 червня 2016 р. cправа № 804/3116/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ :

30 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Відповідно до п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до її юрисдикції та підсудності.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 17, 18, 104 - 107, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи із наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Частиною 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У зв'язку з наведеним, суд має виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Частиною 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикцій на належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Судом встановлено, що позивачем у справі є юридична особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", яким заявлено позовні вимоги до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач є учасником виконавчого провадження, що виключає підстави для звернення із даною позовною заявою до адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Також, ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, чітко встановлено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Отже, рішення, дії або бездіяльність Державної виконавчої служби, або державного виконавця, при виконанні судового рішення, за загальним правилом оскаржуються до суду, який видав виконавчий лист.

Частиною 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" чітко зазначено, що відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

З матеріалів наданих до позовної заяви вбачається, що виконавчий лист № 643/1816/16-ц від 05.05.2016 р. видано Московським районним судом міста Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, частиною 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" визначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги з порушенням правил підсудності суддя повертає скаргу заявникові на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК.

Частиною 2 ст. 384 Цивільного процесуального кодексу України чітко встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач - Червонозаводський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області є державним виконавцем, в розумінні ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, яким вчинено діх та прийнято рішення під час виконання судового рішення, ухваленого Московським районним судом міста Харкова, який видав виконавчий документ.

Отже, судом встановлено, що розгляд даної справи повинен розглядатись місцевим загальним судом, тобто, Московським районним судом міста Харкова, в порядку цивільного судочинства.

При розгляді матеріалів позовної заяви, судом також враховано, що відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", у разі відкриття провадження в адміністративній справі з порушенням правил предметної підсудності, це є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи положення вищенаведених норм права, з урахуванням роз'яснень Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України та Вищого адміністративного суду України, суд дійшов висновку, що даний спір належить до компетенції загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства, тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє позивачу у відкритті провадження у даній адміністративній справі.

У зв'язку з прийняттям такого процесуального рішення, оцінка відповідності, строку звернення, форми та змісту поданої позовної заяви, відповідно до вимог чинного законодавства, судом не надається.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано платіжне доручення № PROM0BB81X від 30.05.2016 р. на суму 4134,00 грн., тому, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 4134,00 - підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 17, 18, 87, 105 - 107, 109, 160, 165, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Стягнути з Державного бюджету України судовий збір, сплачений Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" () до УДКСУ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок № 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001, згідно платіжного доручення № PROM0BB81X від 30.05.2016 р. на суму 4134,00 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні 00 копійок).

Роз'яснити позивачу право на звернення із зазначеним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства, передбаченого Цивільним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський