Справа № 636/4233/16-а
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4233/16-а
Провадження №2-а/636/28/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання - Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації, третя особа: Чугуївське управління Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати у 2016 році разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі меншому, ніж передбачено ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та стягнути з відповідача щорічну разову грошову допомогу як інваліда війни 2-ї групи відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати у розмірі 2600,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач порушив вимоги Закону України про виплату встановленого розміру разової соціальної грошової допомоги, чим наніс йому шкоду, яку відповідач повинен відшкодувати інваліду війни 2-ї групи, в сумі 6470, 00 грн., відповідно з установленим законодавством порядком та ст.56 Конституції України.

В запереченнях відповідача зазначено, що Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації діяло правомірно, призначивши щорічну разову грошову допомогу позивачу у розмірі, визначеному Постановою КМУ від 02.03.2016 року №141, у зв'язку з чим підстав для визнання їх дій неправомірними немає, та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні викладеним в позові, а представник відповідача - в запереченнях.

Представник третьої особи Чугуївського управління Державної казначейської служби України до суду не прибув, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, провівши аналіз законодавства, регулюючого дані правовідносини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 12 жовтня 2012 року, та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В 2016 році до 5 травня позивачу ОСОБА_1 здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги в розмірі 2600 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» № 141 від 02 березня 2016 року.

Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII встановлено, що інвалідам війни 2-ї групи щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Однак, статтею 26 Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" визначено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Кабінет Міністрів України постановою від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановив, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і Законом України «Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій у таких розмірах: 1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) ув'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 2975 гривень; II групи - 2600 гривень; III групи - 2310 гривень.

Таким чином, станом на день виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у квітні 2016 року розмір зазначеної допомоги визначався Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" та постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо застосування цих Законів слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

З 01.01.2015 року Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" фактично припинені дії норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині, яка, зокрема, стосується розміру разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни.

На час розгляду та вирішення справи зазначені норми Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" в встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України не визнані.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року.

Таким чином, дії відповідача на час виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги у розмірі 2600 грн. були правомірними, оскільки невиплата позивачу зазначеної допомоги у розмірі, визначеному ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", викликана не протиправними діями відповідача, а прийняттям законодавцем нового закону, яким установлено, що положення, зокрема, ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З наведених вище підстав клопотання позивача про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону № 79-VIII від 28.12.2014 року та зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації, третя особа: Чугуївське управління Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: