Справа № 524/5032/16-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р. Справа № 524/5032/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.12.2016р. по справі № 524/5032/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області третя особа Виконавчий комітет Авозаводської районної ради м. Кременчука

про визнання неправомірними дій, визнання незаконними і скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції в якому просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2016 року по справі № 524/3647/15-а про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2011р. за період з січня 2012р. по березень 2015р. та за 2012р. - період з січня 2013р. по березень 2015р. в частині не вчинення всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для повного виконання судового рішення.

- визнати неправомірними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.05.2016р. № 50420083 про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2011р. за період з січня 2012р. по березень 2015р. та за 2012р. - період з січня 2013р. по березень 2015р.

- визнати незаконною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Полтавській області Запорожець Тетяни Юріївни від 20.05.2016р. про закінчення виконавчого провадження № 50420083 про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2011р. за період з січня 2012р. по березень 2015р. та за 2012р. період з січня 2013р. по березень 2015р. та скасувати її.

- зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області невідкладно вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для повного виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2016р. по справі № 524/3647/15-а про зобов'язання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити мені грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2011р. за період з січня 2012р. по березень 2015р. та за 2012р. - період з січня 2013р. по березень 2015р.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.12.2016р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1 (далі - позивач), не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі до суду не з'явилися, про день та час розгляду повідомлені належним чином, надали суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на виконанні перебував виконавчий лист № 524/3647/15-а , виданий 01.03.2016р. Автозаводським районним судом м.Кременчука про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2011р. за період з січня 2012р. по березень 2015р. та за 2012р. - період з січня 2013р. по березень 2015р.

Під час виконавчого провадження держаним виконавцем винесені постанови від 10.05.2016р. та від 20.05.2016р. про накладання штрафу на боржника, відповідно вимог ст. 75 Закону України " Про виконавче првадження" та до Головного управління Національної поліції в Полтавській області направлено подання про притягнення посадових осіб боржника до відповідальності за невиконання рішення суду.

20.05.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що державним виконавцем вжито вичерпних заходів примусового виконання рішення на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, а саме у спосіб, у межах та в порядку визначеному Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку покладено на державну виконавчу службу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено в Законі України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (далі Закон №606), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як передбачено ч.1 та ч. 2 ст.11 Закону №606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й, зокрема, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті у процесі здійснення виконавчого провадження держаний виконавець має право, зокрема, одержувати з метою захисту інтересів стягувача безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; викликати посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів; вимагати від посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

За змістом п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону №606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною 3 статті 75 цього Закону.

Відповідно ж до ч. 3 ст. 75 Закону №606 у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу ст. 89 Закону №606 у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання; у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Отже, нездійснення боржником дій по виконанню рішення зобов'язального характеру не звільняє державного виконавця від покладеного на нього обов'язку вживати всіх передбачених Законом №606 заходів для примусового виконання такого рішення; при цьому, накладення штрафів й внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам є лише заходами відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Водночас, в процесі виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/3647/15-а державним виконавцем не було вчинено всіх залежних від нього дій, у тому числі, передбачених ст.11 Закону №606.

Разом з тим, відповідно до постанови державного виконавця від 20.05.2016р. виконавче провадження було закінчено не у зв'язку з неможливістю виконати рішення без участі боржника, як передбачено ч. 3 ст.75 Закону №606, а саме у зв'язку із вжиттям державним виконавцем всіх заходів примусового виконання рішення суду, передбачених ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», якими останній визначив вчинення дій щодо накладення на боржника штрафів та направлення повідомлення до ГУ НПУ в Полтавській області.

Таким чином, закінчення виконавчого провадження у даному випадку є фактично відмовою виконавця від виконання судового рішення, а відтак винесена ним постанова від 20.05.2016р. про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Проте позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності відповідача при примусовому виконанні виконавчого листа задоволенню не підлягають за відсутністю такої, оскільки судом встановлено, що відповідачем вживалися дії щодо виконання судового рішення, а саме застосовувався штраф до боржника, повідомлялися правоохоронні органи.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки саме такі дії не породжують правових наслідків для позивача, не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків. В спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов'язки для позивача, як стягувача в виконавчому провадженні, є рішення державного виконавця (акт індивідуальної дії). Таким чином належним способом захисту позивача є скасування самої постанови по закінчення виконавчого провадження.

Позовні вимог про зобов'язання відповідача невідкладно вжити всі передбачені законом заходи для повного виконання судового рішення, з урахуванням вищезазначеного, є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

При вирішенні справи колегія суддів враховує положення ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Також, статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

За змістом же п.68 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.12.2016р. по справі № 524/5032/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Полтавській області Запорожець Тетяни Юріївни від 20.05.2016р. про закінчення виконавчого провадження № 50420083 по виконанню виконавчого листа № 524/3647/15-а , виданого 01.03.2016р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області.

В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Бартош Н.С. Присяжнюк О.В.
Повний текст постанови виготовлений 13.02.2017 р.