Справа № 816/2314/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

816/2314/16

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року

м. Полтава

Справа № 816/2314/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання – Лисака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Зіньківської районної державної адміністрації до Відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "Картопля Полтавщини", про визнання протиправним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач не забезпечив явку свого уповноваженого представника в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не надано.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно умов вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Бірківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, площею 28,77 га, у тому числі сіножаті - 28,77 га.

Позивач не погоджуючись з вищевказаним рішенням звернувся до суду з даним позовом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері Державного земельного кадастру регулює Закон України "Про Державний земельний кадастр " від 07 липня 2011 року № 3613-VІ (далі - Закон України № 3613-VІ).

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України № 3613-VІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтю 9 Закону України № 3613-VІ, крім іншого, передбачено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора та власну печатку.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Частиною четвертою статті 21 Закону України № 3613-VІ визначено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), проектів землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Відповідно до Порядку розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1134 від 02 листопада 2011 року, (далі - Порядок) проект землеустрою розробляється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, судових рішень, укладених договорів між землевласниками (землекористувачами) та розробником проекту землеустрою.

Пунктом 5 Порядку визначено, що замовником проекту землеустрою може бути сільська, селищна, міська рада або районна, Київська, Севастопольська міська держадміністрація, землевласник, землекористувач (далі - замовник).

Згідно частини 8 статті 186 Земельного кодексу України передбачено, що проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, не підлягають погодженню і затверджуються замовниками таких проектів.

В зазначеному договорі встановлено обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, а саме: заборона на зміну цільового призначення та умови додержання правового режиму та режиму використання земель охоронних зонах (при їх наявності).

В той же час, 20 лютого 2013 року Приватне підприємство "Картопля Полтавщини" зверталося до Зіньківської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на розробку проекту еколого-економічного обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь, загальною площею 1890,0470 га в адміністративних межах Бірківської сільської ради /а.с.161/.

Так, 20 березня 2013 року позивачем, зокрема, Розпорядженням голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області №59 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, що перебувають в оренді Приватного підприємства "Картопля Полтавщини" загальною площею 1890,0470 га, з них ріллі 1890,0470 га на території Бірківської сільської ради за межами населених пунктів /а.с.160/.

Крім того, 01 липня 2015 року, Приватним підприємством "Картопля Полтавщини" у зв'язку з уточненням площ сівозмін та впорядкування угідь, що перебувають в оренді підприємства подано заяву до Зіньківської районної державної адміністрації, в якій просили викласти Розпорядження №59 від 20 березня 2013 року в новій редакції, включивши орендовані землі загальною площею 1943,5122 га, з них 1859,4322 га ріллі, 57,54 га сіножаті, 26,54 га пасовища, на території Бірківської сільської ради /а.с.163/.

На виконання вказаного вище звернення, Головою Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області 01 липня 2015 року прийнято розпорядження №192 "Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2013 року №59", відповідно до якого надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь, що перебувають в користуванні Приватного підприємства "Картопля Полтавщини" загальною площею 1943,5122 га, з них: 1859,4322 га ріллі, 57,54 га сіножаті, 26,54 га пастівники, що на території Бірківської сільської ради, за межами населених пунктів /а.с.162/.

В письмових поясненнях, що надійшли через канцелярію суду 06 лютого 2017 року, позивач зазначає, що прийнятими розпорядженнями голови Зіньківської районної державної адміністрації від 20 березня 2013 року №59 та від 01 липня 2015 року №192 надавався дозвіл на виготовлення проекту сівозміни щодо спірних земельних ділянок /а.с.156-157/. Однак, у вищевказаних розпорядженнях позивачем надано дозвіл, крім іншого, на впорядкування угідь, що перебувають у користуванні ПП "Картопля Полтавщини".

На замовлення Приватного підприємства "Картопля Полтавщини" Приватним підприємством "Інститут Агрономії" виготовлено Проект землеустрою що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь Приватного підприємства "Картопля Полтавщини" на території Бірківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області /а.с.79/.

В розділі 7 Проекту Проект землеустрою що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь Приватного підприємства "Картопля Полтавщини" на території Бірківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області зазначено, що землі, які на сьогодні обліковуються с-г угіддями - пасовищами та сінокосами можуть бути переведенні в с-г угіддя ріллю /а.с.139-140/.

Разом із заявою Приватним підприємством "Картопля Полтавщини" надано проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь Приватного підприємства "Картопля Полтавщини" на території Бірківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області /а.с.79,137,140/.

Також, позивач зазначає, що Проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь, який виготовлений на замовлення Приватним підприємством "Картопля Полтавщини" не погоджено з Зіньківською районною державною адміністрацією, крім того додаткові угоди щодо зміни умов договору про оренду землі між сторонами не укладалися.

Проте, суд зазначає, що Проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь не підлягає погодженню і затверджується замовниками таких проектів, також необхідності для укладення додаткової угоди до договору про оренду землі в такому випадку не виникає. Крім того, у відповідача не має законних підстав для відмови у внесенні змін щодо земельної ділянки до Державного земельного кадастру у зв'язку із відсутністю додаткової угоди до договору.

Суд звертає увагу, що державним кадастровим реєстратором відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь.

Суд звертає увагу, що приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом не обґрунтовано у чому саме полягає порушення її прав та законних інтересів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Зіньківської районної державної адміністрації до Відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "Картопля Полтавщини", про визнання протиправним рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова можу бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2017 року.

Суддя І.Г. Ясиновський