Справа № 304/6/17
Суддя: Шешеня М. О.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/6/17
Провадження № 2-а/304/15/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі - Гарайдич Р.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Ужгород та Мукачево про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №671407 від 16 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 16 грудня 2016 року о 17год.20хв. інспектором роти №1 батальйону УПП у м.Ужгород та Мукачево лейтенантом поліції ОСОБА_3 його було зупинено, безпідставно звинувачено у порушенні правил дорожнього руху за ч.1 ст.122 КУпАП та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №671407 і піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Разом з цим, порушення правил дорожнього руху, яке ставиться йому у провину, він не вчиняв, оскільки здійснив повну зупинку керованого ним транспортного засобу перед дорожнім знаком «Стоп», а перед розміткою стоп-лінії не зупинився, так як через погану дорожню обстановку - густий сніг, а також нечітку дорожню розмітку таку лінію не було видно. З огляду на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що порушує його права людини та громадянина, учасника дорожнього руху, а тому просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив такі задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечив і просив у такому відмовити повністю, при цьому посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Згідно ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Разом з цим, згідно ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема …частини перша, друга і третя статті 122… Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпеченням безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі… Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження…

Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.п.1.3,1.9 Загальних положень Правил Дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов»язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи,які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до Знаку пріоритету 2.2. Додатку 1 до Правил Дорожнього руху України даний знак встановлює «проїзд без зупинки заборонено».

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

У судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м.Ужгород та Мукачево лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №671407, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. При цьому, як убачається з даної постанови ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Деу-Ланос номерний знак НОМЕР_1, 16.12.2016 року о 17год.20хв. та виїжджаючи з вул.Тімірязєва, не здійснив зупинку перед стоп-лінією, не виконав вимогу дії знаку 2.2, чим порушив п.п.8.4 в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Також встановлено, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки містить в собі дані щодо посадової особи, яка винесла постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; зазначення реквізитів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Що стосується тверджень позивача про відсутність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого.1 ст.122 КУпАП, про невизнання ним своєї вини відразу після його зупинки працівниками поліції та не складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, то суд не бере їх до уваги, оскільки такі нічим не підтверджені та спростовуються наданим представником відповідача відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, згідно якого позивач ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення повністю визнав свою вину в тому, що він не здійснив зупинку на знак «Стоп».

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б спростовували факт наявності у діях позивача ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, самим позивачем суду під час судового розгляду справи не надано.

Згідно ч.ч.1.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства про адміністративне правопорушення, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи не надано і судом таких обставин не встановлено, а також того, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, та того, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП із урахуванням положень ст.33КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову не має.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 17, 18, 70, 71, 86, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 222, 251, 288, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Ужгород та Мукачево про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №671407 від 16 грудня 2016 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_4