Справа № 488/343/16-а
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/343/16-а
Провадження № 2-а/488/14/17 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 р м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Бучневій К.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

та представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом до відповідача - Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва, в обґрунтування якого вказав, що починаючи з 1992 року він як військовий пенсіонер отримує пенсію за вислугу років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. позивач досяг 60-річного віку і за його заявою йому була призначена пенсія за віком. Однак при визначенні розміру пенсії позивачу був зроблений перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік. Однак позивач вважає, що відповідач мав би здійснити йому призначення пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки. Крім цього, позивач вказав, що відповідач неправомірно не зарахував йому до загального трудового стажу, пільговий стаж проходження ним служби в районах Крайньої Півночі з 01.01.1985 р. по 01.11.1992 р.

Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнень, наданих у судовому засіданні, позивач просив:

●зобов'язати відповідача зарахувати до його загального стажу період пільгової служби у Збройних Силах України в період з 01.01.1985 р. по 01.10.1992 р.;

●зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов у повному обсязі з вищевикладених підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що у 1992 році позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У липні 2012 року за заявою позивача, він був переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік. Також представник відповідача пояснив, що правових підстав для зарахування до загального стажу позивача періоду пільгової служби у Збройних Силах України в період з 01.01.1985 р. по 01.10.1992 р., немає. Письмові заперечення представника відповідача долучені до матеріалів даної справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, та дослідивши надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу - ОСОБА_2 у жовтні 1992 року була призначена пенсія за вислугу років як військовослужбовцю, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. При цьому, після звільнення з військової служби, позивач продовжував працювати.

В подальшому, після досягнення 60-річного віку, 12.07.2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, після чого йому була призначена така пенсія на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 р. При визначенні розміру цієї пенсії відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік - 1 197,91 грн.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу - ОСОБА_2 до призначення у 2012 році пенсії за віком, у 1992 році була призначена пенсія за вислугу років за іншим законом, а саме - на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Даний Закон передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 р. у справі № 21-612а14.

Крім цього, судовим розглядом встановлено, що після звільнення з військової служби прав позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що підтверджується наявними у справі копією його трудової книжки та довідкою про сплату страхових сум та сум єдиного внеску.

Із наявного у матеріалах справи копії послужного списку позивача вбачається, що з 01.01.1985 р. по 01.06.1986 р. він проходив службу у віддаленій місцевості Амурської області у м. Шимановськ, а з 02.06.1986 р. по 19.07.1990 р. - у віддаленій місцевості Приморського краю у м. Артем, і з 20.07.1990 р. по 01.10.1992 р. на о. Сахалін.

Відповідно до діючої на той час Постанови Ради Міністрів СРСР № 482 від 21.05.1984 р. період військової служби у даній місцевості зараховувався до загального стажу на пільгових умовах, із розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Підпунктом 3 пункту 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затв. Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530 визначено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах інші періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.

З урахуванням вищевикладеного, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 10-11; 69-72; 158-161; 185-186 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва зарахувати до загального стажу ОСОБА_2 період його пільгової служби у Збройних Силах України в період з 01.01.1985 р. по 01.10.1992 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_2 починаючи з 12.07.2012 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії - за 2009, 2010 та 2011 роки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги.

СУДДЯ Л.І. СЕЛІЩЕВА