Справа № 724/54/17
Суддя: Гураль Л. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/54/17
Провадження № 2-а/724/12/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря: Бабій Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивував тим, що з 21.03.2003р. перебуває на пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р., що діяла на час призначення пенсії, виходячи із максимального розміру 90 відсотків від чинної на той час заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати. Особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

У звязку з цим, 21.12.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р., що діяла на час призначення пенсії, відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області №18/176 вих-16 від 14.04.2016р., з звязку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, із застосуванням нових посадових окладів.

У відповідь листом від 26.12.2016р. №6232/02 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення усіх пенсій в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в тому числі «Про прокуратуру».

Однак, позивач вважає безпідставною відмову у перерахунку пенсії, посилаючись на Закон від 02.03.2015р. №213, який не стосується даних правовідносин, а саме повязаних з проведенням перерахунку раніше призначених пенсій. При цьому позивач стверджує, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма закону, яка діяла на момент призначення пенсії, а не на дату звернення із заявою про перерахунок пенсії.

Вважаючи, дану відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду, відповідно якого просив:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області щодо відмови в здійсненні перерахунку розміру пенсії протиправними;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_3 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла станом на вересень 2014 року) з врахуванням довідки №18/176 вих-16 від 14.04.2016р., починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження максимального розміру.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає їх правомірним та обґрунтованими поданими доказами, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, з підстав, що вказані в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів адміністративної справи. Зокрема зазначає, що позивачу з 06.03.2003р. призначена пенсія за вислугу років із розрахунку 90% місячного заробітку, а з 03.10.2012р. проводився перерахунок пенсії із розрахунку 80% місячного заробітку. Також повідомляє, що на даний час Кабінетом Міністрів України не визначено механізм перерахунку пенсій працівникам прокуратури, а отже відсутній нормативно-правовий акт, який регулює питання проведення перерахунку пенсій прокурорським працівникам. Крім того, з посиланням на норми діючого законодавства стверджує, що призначення та перерахунок пенсії з 01.06.2015р. не здійснюється. Додатково відповідач звертає увагу суду на те, що виплату пенсії слід проводити з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, тобто не може перевищувати 10 740,00 грн. Також, на думку відповідача, позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Вислухавши та оцінивши повідомлені позивачем та представником відповідача обставини, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що з 06.03.2003р. ОСОБА_3 призначена пенсія за вислугу років із розрахунку 90% місячного заробітку відповідної посади працівника прокуратури, що підтверджується протоколом №156698 від 13.03.2003р. (а.с. 13).

Зі змісту наявного в матеріалах справи розпорядження №156698 від 03.10.2012р. вбачається, що позивачу було здійснено перерахунок пенсії із розрахунку 80% місячного заробітку (а.с.14).

21.12.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р., що діяла на час призначення пенсії, відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області №18/176 вих-16 від 14.04.2016р., з звязку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, із застосуванням нових посадових окладів.

Листом від 26.12.2016р. №6232/02 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення усіх пенсій в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в тому числі «Про прокуратуру» (а.с.9).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 працював в органах прокуратури та набув право на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до положень ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в ред., що діяла на час призначення пенсії позивачу) Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в ред., що діяла на час призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в ред., що діяла на час призначення пенсії) визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" та постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено посадові оклади працівників прокуратури.

Проте, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Згідно з Розділом ХІІ Прикінцевих положень Закон України "Про прокуратуру", який набув чинності 15 липня 2015 року, визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793, № 50, ст. 474; 1995 р., № 11, ст. 71, № 34, ст. 268; 2001 р., № 9, ст. 38, № 44, ст. 233; 2002 р., № 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., № 29, ст. 233, № 30, ст. 247; 2004 р., № 8, ст. 66; 2005 р., № 2, ст. 32, № 6, ст. 132, № 11, ст. 198; 2006 р., № 1, ст. 18, № 19 - 20, ст. 156; 2007 р., № 7 - 8, ст. 66, № 33, ст. 442; 2008 р., №№ 5 - 8, ст. 78, № 48, ст. 357; 2010 р., № 37, ст. 497, №№ 41 - 45, ст. 529; 2011 р., № 23, ст. 160, № 30, ст. 279; 2012 р., № 12 - 13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89, № 21, ст. 208, № 37, ст. 490, № 39, ст. 517; 2014 р., № 11, ст. 132, № 17, ст. 593, № 20 - 21, ст. 745, № 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року № 1642-VII), крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46 2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6, 11 статті 50- 1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Як встановлено з матеріалів справи, 21 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати № 18-176 вих.16 від 14 квітня 2016 року, виданої прокуратурою Чернівецької області (а.с. 12).

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України " Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого апеляційного адміністративного суду України від 21.01.2017р. у справі № К/800/2133/17, від 13.01.2017р. у справі №К/800/1439/17).

Отже, на час звернення ОСОБА_3 до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, положеннями чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, не передбачено перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Окрім того, судом звертається увага, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При вирішенні спірних правовідносин колегією суддів також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

З огляду на викладене, суд вважає правомірними дії відповідача, щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3 виходячи з розміру 90 % від загальної місячної заробітної плати, оскільки відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Оцінивши доводи позивача щодо застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 про те, що при здійсненні перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом заявлених позовних вимог у даній справі є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням розміру 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у наданій позивачем довідці.

В постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, тобто під час здійснення перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, оскільки позивач оскаржує відмову відповідача в проведенні перерахунку призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Разом з цим, суд не погоджується з твердженнями відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач оскаржує правомірність дій управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі щодо відмови в перерахунку пенсії згідно листа від 26.12.2016р. №6232/02. Тобто, починаючи з 26.12.2016р. позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а отже не пропустив встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду.

На підставі вищевикладеного, перевіривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 71, 94, 99, 158-163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з для отримання її копії через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 17.02.2017р.

Суддя: ОСОБА_4