Справа № 212/88/17-а
Суддя: Дехта Р. В.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/88/17-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

10 лютого 2017 року. Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді Дехта Р.В., за участю секретаря судового засідання Більченко Ю.О., без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до частини 1 статті 41 КАС України, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської (Жовтневої) у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

Встановив:

04 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в якому, просила визнати:

-визнати причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом поважними;

-визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м.Кривий Ріг Дніпропетровської області щодо припинення з 01.08.2016 року виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та пред'явлення до позивача вимоги повернення надмірну перерахованої суми грошової допомоги за період з 01.10.2014 року по 31.07.2016 року у сумі 43760 гривень 37 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивача ОСОБА_1 зазначила те, що 9 вересня 2014 року позивач була змушена разом зі своїми малолітніми дітьми залишити своє місце проживання у Донецькій області з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту та переміститися до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Місцем перебування позивача відповідно до довідки про взяття позивача на облік внутрішньо переміщених осіб зареєстрована адреса: АДРЕСА_2.

На підставі заяви позивача, рішенням управління праці та соціального захисту сім'ї позивача була призначена з 13 жовтня 2014 року щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2210 гривень, яку позивач отримувала по серпень 2016 включно.

У зв'язку з припиненням виплати родині позивача зазначеної державної допомоги, 22 вересня 2016 року позивач звернулась із заявою до відповідача, якою просила повідомити причини заборгованості зі сплати щомісячної адресної допомоги.

Отримавши від відповідача письмову відповідь на своє звернення за № 01-16/91114 від 28 вересня 2016 року, позивачу стало відомо, що на думку відповідача у позивача виникла переплата в сумі 43 760 гривень 37 копійок по отриманій сім'єю позивача допомозі та було зазначено, що відповідно до п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу, а у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Також, в цій письмовій відповіді на звернення позивача зазначено, що відповідач під час верифікації достовірності інформації, поданої мною для нарахування та отримання соціальної виплати, виявив, що згідно свідоцтва про право власності № Ж 494 від 03.09.2008р. Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № ж-657 від 05.08.2008р., позивач має на праві власності житло за адресою: АДРЕСА_1.

Отриману грошову допомогу, нараховану сім'ї позивача, використовувала на оренду житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Таке ствердження позивача підтверджується матеріалами перевірок представниками відповідача, місця проживання позивача, як отримувача адресної допомоги. Вважає що рішення відповідача про припинення з 01.08.2016 року позивачу виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання протирічить самому призначенню, меті такого виду соціального захисту внутрішньо переміщених

Щомісячна адресна допомога не надається в разі, якщо така особа має житло, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, та відповідно, в разі переїзду не несе витрати на оплату житла, зокрема, його оренду.

Відповідно до положень ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Зміст призначення житла визначається положеннями ст.6 ЖК УРСР (чинного на сьогодні), відповідно до якого жилі будинки й жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Згідно з ст.47 ЖК УРСР, норма жилої площі в Україні встановлена в розмірі 13.65 квадратного метру на одну особу.

З огляду на викладене, можливо прийти до висновку що позивач є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та має право щодо отримання адресної допомоги, оскільки позивач не має у власності житлового приміщення, в якому позивач, могла б фактично проживати разом з членами своєї родини, уникаючи таким чином витрат на оплату житла, зокрема його найму (оренди).

Наявна ж у позивача на праві власності нерухомість у розмірі 1/3 ідеальної частки в квартирі, загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 37,2 кв. м., що становить відповідно 12,4 кв.м. (1/3 житлових квадратних метрів), в якій мешкають інші родини родичів позивача (мати, батько, брат із своєю сім'єю), не може вважатися житловим приміщенням придатним для проживання позивача разом зі малолітніми дітьми позивача, в розумінні положень чинного законодавства, зокрема, ст.47 ЖК УРСР та п.6 Порядку, тому як, на одного члена моєї сім'ї приходиться значно нижче встановленої норми загальної площі, встановленої матеріальним законом.

Така незначна частка у квартирі не відповідає ані житловим, ані санітарно - гігієнічним та санітарно-епідеміологічним нормам та правилам. Зазначені частки не виділені в натурі та при цьому у квартирі та житловому будинку мешкають ще інші співвласники та користувачі житлових приміщень.

Саме тому позивач не вказала у своїй заяві до відповідача про наявність у мене на праві власності нерухомості у зазначених розмірах, а саме 1/3 ідеальної частки квартири, що дорівнює 12,4 житлових кв.м. на мою родину з трьох осіб, дві з яких малолітні діти, оскільки з урахуванням незначної (мізерної) її площі, в якій ще мешкають інші співласники та користувачі, не вважала її за житлове приміщення, придатне для проживання, ані відповідно до житлових вимог, ані відповідно до санітарно- гігієнічних та епідеміологічних норм та правил.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1, представник відповідача Логінов Д.В. не з'явились, своїми заявами просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом спору у даній справі є діє відповідача, щодо припинення позивачу ОСОБА_1 соціальної допомоги, як внутрішньо - переміщеної особи для покриття витрат на проживання.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач фактично просить визнати протиправним рішення відповідача про припинення з 01 серпня 2016 року виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо - перемішеної особі.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) даного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість позовної заяви, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних правовідносин на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Покровської (Жовтневої) у місті Ради м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за №01-16/9114 від 28 вересня 2016 року, позивач ОСОБА_1 13 жовтня 2014 року звернулось до управління соціального захисту із заявою про отримання допомоги, як внутрішньо перемішена особа та відповідач по справі зазначає, що за ОСОБА_1 виникла переплата по допомозі в розмірі 43760 гривень 72 копійки

Судом встановлено, позивач по справі ОСОБА_1 стверджує, що їй на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності № Ж-494 від 03.09.2008 року, видане Управління житлово - комунального господарства Виконкому Криворізької міської Ради, згідно з розпорядженням за №Ж-657 від 05.08.2008 року.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок). Відповідно до Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі по тексту - Порядок), затверджений постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Правовими положеннями п. 6 Порядку передбачено, грошова допомога не призначається у разі, зокрема, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно до п. 12 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до обставин, що зазначені позивачем в адміністративному позові, позивач ОСОБА_1 має частку власності у квартирі, в регіоні, іншому ніж тимчасово окупована територія України, район проведення антитерористичної операції та населений пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було винесено рішення про припинення допомоги переміщеним особам на проживання, яким позивачу була припинена грошова допомога з 01.08.2016 року з причин виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, на те що, він володіє 1/3 частини квартири та розмір житлового приміщення, що належить позивачу меншій санітарної норми, оскільки вищезазначена правова норма не містить жодних формулювань щодо розміру житлового приміщення, яке знаходиться у його власності, а тому припинення виплати щомісячної допомоги ОСОБА_1 є законною і такою, що відповідає нормам чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 86, 159-162, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської (Жовтневої) районної у місті ради м.Кривий Ріг Дніпропетровської області щодо припинення з 01.08.2016 року виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та пред'явлення до неї вимоги повернення надмірну перерахованої суми грошової допомоги за період з 01.10.2014 року по 31.07.2016 року у сумі 43760 гривень 37 копійок, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Судове рішення прийнято без присутності сторін по справі.

Суддя: Р. В. Дехта