Справа № 808/3897/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3897/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2017 року

справа № 808/3897/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 р. в справі № 808/3897/16 за позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Комунальної установи «Кам’янсько-Дніпровська центральна районна лікарня» Кам’янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016 р. Головне управління Держпраці у Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Комунальної установи «Кам’янсько-Дніпровська центральна районна лікарня» Кам’янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді заборони експлуатації лінійних частин та їх елементів системи газопостачання без проведення поточного ремонту, перевірки параметрів спрацювання пристрою захисту та експлуатацію газовикористовуючого обладнання потужністю понад 100 кВТ (котлів REX-50 зав.№58000028, зав.№56511017) без дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 р. позовна заява залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що вперше аналогічний позов до того самого відповідача про застосування заходів реагування подано 11.11.2016 р. у межах строку, встановленого законодавством, проте через несплату судового збору позов залишено без руху, а в подальшому повернуто позивачу. При цьому судом не було враховано відсутність бюджетних асигнувань на сплату судового збору та проігноровано клопотання про відстрочення його сплати. Кошти на судовий збір надійшли на рахунки позивача лише 25.11.2016 р., після чого повторно подано даний позов 15.12.2016 р., тому вважає, що позивачем не пропущено строку звернення до суду. Крім того, зазначає про наявність у позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позов в порядку, визначеному законом, що передбачено ч. 6 ст. 108 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з’явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв’язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду та не обґрунтування позивачем причин пропуску такого строку.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

З обставин справи вбачається, що підставою звернення до суду з даним позовом є встановлення актом перевірки суб’єкта господарювання (виробничого об’єкта) від 28.10.2016 р. № 1307 порушення відповідачем вимог законодавства.

Позов про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) позивачем подано до суду 19.12.2016 р.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон № 877), відповідно до ч. 6 ст. 7 якого за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб’єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як встановлено ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що залишення позову без розгляду у зв’язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та з’ясування причин пропуску цього строку.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Саме така умова дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Відсутність цієї умови приводило б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах. А крім того, необхідно враховувати, що з плином часу певні обставини доказати чи спростувати стає все важче через те, що докази втрачаються.

Дійсно, позивач вперше звернувся з аналогічним адміністративним позовом до суду 11.11.2016 р. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2016 р. в справі № 808/3440/16 позовну заяву залишено без руху у зв’язку з невідповідністю позовної заяви вимогам статті 106 КАС України, надано позивачу строк до 01.12.2016 р. для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.12.2016 р. в справі № 808/3440/16 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України через не усунення позивача недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

При цьому до адміністративного позову, який подається після усунення недоліків, які зумовили повернення позовної заяви, застосовуються загальні вимоги, передбачені КАС України для позовних заяв. Зокрема такою вимогою є подача позову в межах строку звернення до суду, передбаченого статтею 99 КАС України.

Позивачем в адміністративному позові поданому до суду 19.12.2016 р., належним чином не обґрунтовані причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, як і не обґрунтована наявність поважних причин, які зумовили неможливість виконання ГУ Держпраці у Запорізькій області у встановлені строки вимог ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2016 р. в справі № 808/3440/16. При цьому позивачем лише зазначено про на наявність права на повторне звернення з позовом до суду.

Отже, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України п’ятнадцятиденний строк звернення до адміністративного суду з вимогою про застосування заходів державного нагляду (контролю), та відсутності підстав вважати, що такий строк пропущено з поважних причин.

Доводи апелянта про те, що відповідно до ч. 6 ст. 108 КАС України позивач має право на повторне звернення до суду з аналогічним повернутому позовом саме в порядку, визначеному законом, а не строки, колегія суддів вважає незмістовними, оскільки жодною нормою процесуального законодавства не встановлено, що на звернення до суду з позовом, який раніше було повернуто, не розповсюджуються вимоги щодо дотримання строків звернення до суду, встановлених статтею 99 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, ухвала суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки викладені в судовому рішенні не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 р. в справі № 808/3897/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 р. в справі № 808/3897/16 за позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Комунальної установи «Кам’янсько-Дніпровська центральна районна лікарня» Кам’янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко