Справа № 603/66/17
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/66/17
Провадження № 2-а/603/8/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю.Г., розглянувши в м. Монастириська в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, зазначивши, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. Проте, усупереч вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої учасникам бойових дій передбачена виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком, відповідачем здійснено виплату такої допомоги лише в сумі 920 грн.

У обґрунтування позову зазначено, що ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, передбачених ст. ст. 12 - 16 з цього Закону, здійснюють органи соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків: пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до законодавства України на 2016 рік мінімальна пенсія за віком та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 травня 2016 року - 1130 грн. Таким чином позивач вважає, що у 2016 році повинен був отримати 5650 грн., однак фактично отримав лише 920 грн., недоплата за 2016 рік - 4730 грн.

Посилання відповідача на те, що при виплаті одноразової грошової допомоги він керувався постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", не може бути взято до уваги, оскільки норми даної постанови звужують обсяг встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прав та пільг учасників бойових дій, а Закони України мають вищу юридичну силу, як акти органу законодавчої влади, ніж акти Кабінету Міністрів України, як органу виконавчої влади. При цьому положення ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 28.12.2007 року визнано неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Просить визнати дії Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області щодо недоплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік протиправними; зобов»язати Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат, в сумі 4730 грн.

07.02.2017 року від Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області поступило письмове заперечення щодо позовних вимог позивача.

Відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. У обґрунтування заперечень посилаються на те, що позивачу як учаснику бойових дій у 2016 році нараховано та виплачено 920 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №141 від 2 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», яку прийнято з метою забезпечення виплати в цьому році згаданої разової грошової допомоги. Законом України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Окрім цього, відповідач покликається на принцип цільового використання бюджетних коштів, що закріплений у п.8 ст. 7 Бюджетного кодексу України, у відповідності до якого бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, а також на положення ч.1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, яка передбачає, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом про Державний бюджет України. Вважають, що дії відповідача не можуть кваліфікуватися як протиправні, оскільки при проведенні виплати щорічної разової допомоги учасникам бойових дій Управління керувалося діючим законодавством України. Просять у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження.

Ухвалою судді від 30 січня 2017 року відкрито скорочене провадження у відповідності до положень ст. 183-2 КАС України. Причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом визнано поважними.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 31.08. 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У 2016 року позивачу було здійснено виплату допомоги до 5 травня в розмірі 920 грн. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», що підтверджується інформаційним листом №01.1-19/131 від 13.01.2017 року Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведене положення визнано неконституційним.

Поряд з цим, Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Із набуттям чинності Закону №79-VIII, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вищевказаний Закон прийнято пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», нормами даного Закону і керувався відповідач при виплаті допомоги позивачу.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв»язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув»язнення не виповнилося 18 років), в»язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 грн. (пп.2 п.1 Постанови).

Вказані положення є чинними та неконституційними не визнавалися.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Згідно ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до переконання, що Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, здійснюючи позивачеві нарахування та виплату одноразової допомоги до 5 травня в розмірі 920 грн., правомірно діяло відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (чинного з 1 січня 2015 року) та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача щодо недоплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році протиправними, тому в задоволенні позову про зобов»язання Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеною ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням проведених виплат, у сумі 4730 грн. слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 26 розділу VІ Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році протиправними та зобов»язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеною ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням проведених виплат, у сумі 4730 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Ю.Г.Гудкова

Копія з оригіналом вірна.

Суддя: Ю.Г.Гудкова

Гудкової Ю. Г.

Суддя: Ю. Г. Гудкова