Справа № 556/1911/16-а
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 556/1911/16-а
Номер рядка звіту 90
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2017 р. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Ковальчук А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного УПФУ Рівненської області про зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Володимирецького об'єднаного УПФУ Рівненської області про зобов'язання до вчинення дій, мотивуючи слідуючим:

З 08.07.2014 року позивач отримує пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.. 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак при призначенні йому пенсії відповідачем не було враховано до трудового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю, починаючи з дня реєстрації його як фізичної особи-підприємця - 12.08.1993 року по 31 грудня 1997 року включно. Протягом вказаного періоду підприємницької діяльності він добровільно сплачував страхові внески, сумлінно виконував зобов'язання щодо подання декларацій фінансових надходжень. Однак, коли звернувся до відповідача із заявою про зарахування вказаного періоду зайняття підприємницькою діяльністю до трудового стажу, йому було відмовлено по причині відсутності документів про сплату підприємцем страхових внесків. А тому ОСОБА_1 вимушений був звернутися в суд з даним позовом.

У судовому засіданні позивач і його представник підтримали заявлені вимоги і надали пояснення в межах пред'явленого позову. ОСОБА_1 перебував на обліку у Володимирецькому об'єднаному УПФУ Рівненської області та в Сарненській об'єднаній державній податковій інспекції Головного Управління ДФС у Рівненській області як фізична особа-підприємець з 12.08.1993 року. Функція обліку платників страхових внесків та видачі підтверджуючих довідок про сплату страхових внесків належить відповідачу, що передбачено їх інструкціями. І оскільки Володимирецьке об'єднане УПФУ Рівненської області позовні вимоги не визнає, саме вони згідно КАСУ повинні довести, що позивач не сплачував страхові внески як фізична особа-підприємець з 12.01.1993 р. по 31.12.1997 р.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що ОСОБА_1 дійсно був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 12.08.1993 року. Проте документи, які б підтверджували сплату ним страхових внесків за період з 12.08.1993 року по 01.01.1998 року, у Володимирецькому об'єднаному УПФУ Рівненської області відсутні. В архівах таких відомостей також немає. А якщо в архіві Пенсійного фонду відсутні дані про сплату підприємцем страхових внесків, цей період не може бути врахований при обчисленні пенсії.

Дапитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, працівник Володимирецького об'єднаного УПФУ Рівненської області, ствердив, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Володимирецькому об'єднаному УПФУ Рівненської області як фізична особа-підприємець з 12.08.1993 року. Документи, які б підтверджували сплату позивачем будь-яких платежів, внесків, зборів до Пенсійного фонду України за період з 12.08.1993 року по 01.01.1998 року відсутні, звітність також. За даний період у Володимирецькому об'єднаному УПФУ Рівненської області взагалі не має документів які б підтверджували сплату внесків, і не тільки тих, що стосуються позивача.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що в 1993-1998 роках вона працювала у податковій інспекції, у відділі оподаткування фізичних осіб. Вела облік платників податків - фізичних осіб-підприємців. Знає позивача як підприємця. Якщо б ОСОБА_1 не сплачував податки, виникла б заборгованість.

Свідок ОСОБА_6, начальник Володимирецького відділення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції ГУДФС у Рівненській області, суду пояснила, що ОСОБА_1 дійсно перебував на обліку як СПД з 12.08.1993 року, був на загальній системі оподаткування. Податки сплачувалися вчасно, звітність подавалася. Припинення його діяльності не фіксувалося. До 2004 року інформація, а саме декларації, що відображають звітність усіх платників податків фізичних осіб та документи до них, вилучені до знищення.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні і дана обставина визнана сторонами, з 12.08.1993 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_1.

Вище вказану інформацію орган фіскальної служби також підтвердив витягом з Автоматизованої системи «Податковий облік», де вбачається, що ОСОБА_1 в період з 12.12.1996 року по 05.12.2005 року був зареєстрований як платник ПДВ. Перебував на обліку в податкових органах з моменту реєстрації як суб»єкт підприємницької діяльності - з 12.08.1993 року по 23.03.2015 року. При цьому Сарненська ОДПІ у своїй відповіді від 21.09.2016 року №601-323-17-02 вказала, що копій декларацій та документів до них за спірний період надати не може, оскільки такі документи були знищені.

Даний факт ствердила і допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка також вказала, що позивач дійсно перебував на обліку як фізична особа підприємець - платник податків з 12.08.1993 року. Податки сплачувалися вчасно, звітність подавалася.

Володимирецьке об'єднане УПФУ Рівненської області у своїй відповіді від 12.10.2016 року №1521/02-01 також повідомляє, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Володимирецькому об'єднаному УПФУ Рівненської області як фізична особа-підприємець з 12.08.1993 року по даний час і в Журналі обліку платників внесків (зборів) зареєстрований як платник внесків (зборів) з 12.08.1993 року. Документи, які б підтверджували сплату будь-яких платежів до Пенсійного фонду позивачем та звітність ОСОБА_1 за період з 12.08.1993 року по 01.01.1998 року відсутні. Причина відсутності документів не вказана.

І як ствердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, у Володимирецькому об'єднаному УПФУ Рівненської області за вказаний період взагалі немає документів, які б підтверджували сплату внесків платниками. В той період у пенсійному фонду була річна звітність, але її також немає.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 1 1 даного Закону, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

За змістом ч.З ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

У відповідності до ч.4 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Також відповідно до п.б ч.І ст.З Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка діяла на час спірного періоду, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: б) особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У відповідності до п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділуперсоніфікованого обліку.

Таким чином, функція обліку платників страхових внесків та видачі підтверджуючих довідок про сплату страхових внесків належить відповідачу.

Відповідач підтвердив факт перебування ОСОБА_1 на обліку як платника внесків в органах Пенсійного фонду України в спірний період часу. А неможливість відповідачем підтвердити або спростувати сплату позивачем страхових внесків за вказаний період у зв'язку із відсутністю відповідних документів не з вини позивача, не повинна перешкоджати останньому в отриманні пенсії.

Саме орган Пенсійного фонду має надати довідку про сплату страхових внесків і вести належний облік всіх платежів і надходжень до пенсійного фонду.

Крім того, діючим на даний час є п.2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, яким визначено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

І як зазначено в ст.. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» принципами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Згідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

У відповідності до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожній людині, яка знаходиться під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції.

Стаття 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим. 4.Х1.195( (Європейська конвенція про захист прав і основних свобод людини) передбачає, що здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або інших обставин.

Відповідно до статті 18 Конвенції обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване ст.46 Конституції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм вище проаналізованого чинного законодавства.

Крім того, всупереч даним вимогам закону, відповідач не довів правомірність своїх дій, не надав доказів, які б спростовували наведені висновки суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, в межах строку звернення до суду.

На підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст.ст. 9, 11, 17-19, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати ОСОБА_1 в трудовий стаж для призначення пенсії період зайняття підприємницькою діяльністю з 12.08.1993 року по 31 грудня 1997 року включно та провести перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного періоду трудового стажу починаючи з 24 квітня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: Котик Л.О.