Справа № 2а-10646/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2011 року < Час проголошення > № 2а-10646/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Хрімлі К. О. розглянувши в порядку письмового провадження адмінстративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м.Києва
до Малого приватного підприємства "Беркут"
про стягнення заборгованості у розмірі 18 944,60грн.
.ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва (надалі позивач) звернулось до суду з позовними вимогами до Малого приватного підприємства «Беркут» (надалі відповідач) про стягнення суми заборгованості в розмір 18944,60 грн. зі сплати страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову позивач посилається на ті обставини, що у відповідача існує заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідач порушив вимоги ст. ст. 46, 48 Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). За таких підстав представник позивача просив суд стягнути виявлену заборгованість. Крім того, представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої він просить стягнути суму 18944,60 грн.

Відповідач заперечень щодо заявлених позовних вимог не надав. Справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 20.12.2003 р. № 1058.

Відповідач має заборгованість перед позивачем в звязку з несплатою внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 18 944,60 грн.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2004 року № 1058-IV - страхові внески до солідарної системи нараховуються: для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно з частиною 6 статті 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітній період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежне від фінансового стану платника страхових внесків.

Судом встановлено, що відповідачем подавались розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно яких нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за листопад 2010 року по грудень 2010 року в розмірі 24055,91 грн. (22665,48 грн. - нарахування страхових внесків 32%, 4%. 42%) згідно звітності + 1390,43 грн. - утримання (1%-5%) згідно звітності).

Згідно картки особового рахунку відповідача із нарахованих 24055,91 грн. страхових внесків сплачено лише 8336,45 грн., не сплаченими страхові внески в розмірі 15719,46 грн.

Відповідно пункту 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно пункту 3 ч. 14 ст. 106 Закону суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Так, позивачем було прийнято рішення № 2329 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду до відповідача застосовано стягнення суми штрафу в розмірі 1150,76 грн. та нараховано пеню в розмірі 75,24 грн.

Згідно поштового повідомлення про вручення рішення №2329 отримано відповідачем 12.11.2010 року.

Також, рішенням позивач від 18.01.2011 року №496 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату і неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду до відповідача застосовано стягнення суми штрафу в розмірі 1670,37 грн. та нараховано пеню в розмірі 188,76 грн. Згідно підпису у рішенні, рішення отримано 18.01.2011 року.

Станом на 18.07.2011 року відповідачем із нарахованих 3654,78 грн. фінансових санкцій сплачено лише 1150,76 грн., борг по фінансовим санкціям становить 2504,02 грн., а також із нарахованої пені 796,36 грн. Позивачем сплачено 75,24 грн., борг по сплаті пені становить 721,12 грн. Таким чином не погашена сума фінансових санкцій (штрафу) становить 2504,02 грн., та пеня в розмірі 721,12 грн.

Відповідно до частини 3 статті 106 Закону територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідно пункту 8 ч. 3 ст. 106 Закону у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її приймання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 8.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління від 19.12.2003 року № 21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 року № 64/8663 (далі-Інструкції) суми страхових внесків, не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків

Згідно із підпункту "а" пункту 8.2. Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо страхувальник має на кінець звітного періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Абзацом 7 пункту 8.3. Інструкції вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Так, позивачем було направлено вимоги: №1690 від 05.10.2010 року №1851 від 01.12.2010 p., №1851-2 від 04.01.2011 до відповідача, які згідно поштових повідомлень про вручення отримані останнім.

Тобто на час розгляду справи заборгованість не погашена та становить 18944,60 грн.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обгрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які позивач посилається.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі та примусового стягнення заборгованості в розмірі 18 944,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства «Беркут»(02139, АДРЕСА_1, , р/р 290979001 КБ «Актив-Банк», МФО 300852) на користь Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за в сумі 18944,60 грн. (вісімнадцять тисяч девятсот сорок чотири грн. 60 коп.) на р/р03 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та Київській області, МФО 322669, .

3. Постанова може бути оскаржена в порядку ст.ст. 185- 187 КАС України.

Суддя І.А. Качур