Справа № 207/201/17
Суддя: Юрченко І. М.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/201/17
№ 2-а/207/22/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Кам'янське

Суддя Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Баглійського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_5 про визнання виконавчих дій посадових осіб протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до відповідачів Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Баглійського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчих дій посадових осіб протиправними та зобов'язання вчинити певні дії з приводу виконання виконавчого документу, а саме виконавчого листа №2-п-3, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 16.11.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13286грн. та моральної шкоди в сумі 3500грн.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову всі права позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, походять від рішення у цивільній справі №2-п-3 Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська та з виконанням виконавчого документу по зазначеній справі.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" визначено наступне.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

У даному випадку позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є стороною, а саме стягувачами у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-п-3, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 16.11.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13286грн. та моральної шкоди в сумі 3500грн., отже справа повинна розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року N3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ": Розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень.

У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

Також суд роз'яснює позивачам, що у будь-якому випадку, навіть якщо б вони не були стороною у виконавчому провадженні, їх позов не був би підсудний Баглійському районному суду м.Дніпродзержинська, а був би підсудний окружному адміністративному суду виходячи з наступного.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" закріплено, що визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Разом з цим, позивачі у своїй адміністративній позовній заяві зазначають, що вони оскаржують дії державного виконавця, вчинені ним при виконанні виконавчого листа №2-п-3, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 16.11.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13286грн. та моральної шкоди в сумі 3500грн., що не відноситься до справ, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

Керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Баглійського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_5 про визнання виконавчих дій посадових осіб протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати позивачам, разом з адміністративним позовом та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі протягом 5 днів з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Юрченко