Справа № 826/15885/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 лютого 2017 року письмове провадження № 826/15885/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрроснафтогазбуд»
до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.07.2016

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрроснафтогазбуд» (далі - позивач або ТОВ «Укрроснафтогазбуд») з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (далі - відповідач або ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.07.2016.

Обґрунтовуючи заявлений адміністративний позов представник позивача зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ТОВ «Укрроснафтогазбуд» не порушувало вимог податкового законодавства на які вказує податковий орган.

Відповідач подав суду письмові заперечення проти позову, в яких наголосив на законності спірного рішення, прийнятого в межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений законом, у зв'язку з виявленням під час перевірки позивача порушення ним вимог податкового законодавства по податку на додану вартість.

Керуючись частиною 4 статті 122, частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неприбуттям у судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, за клопотанням представника позивача, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 17.06.2016 № 157/26-15-14-01-01-36691140 (далі-Акт), яким зафіксовані виявлені під час перевірки порушення позивачем норм податкового законодавства України, зокрема: пункту 185.1. статті 185, пункту 187.1. статті 187, підпункту 197.1.14. пункту 197.1. статті 197 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено задеклароване від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду ряд. 24 Декларації за грудень 2015 року в сумі 4 259 658,00 грн.

Не погоджуючись з такими висновками, позивачем подавалися відповідачу заперечення до Акту, за результатом розгляду яких, висновки були залишені без змін.

У зв'язку з виявленими порушеннями, на підставі Акта, відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення-рішення від 06.07.2016 № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 4 259 658,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 81 713,00 грн.

Підставою для прийняття зазначеного спірного акту індивідуальної дії, став висновок податкового органу про наступне.

Перевіркою встановлено, що позивач у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 здійснював фактичну організацію будівництва в якості головного підрядника житлового комплексу, надавав послуги оренди власних нежитлових приміщень, а також здійснював продаж власних житлових та нежитлових приміщень.

За період з 01.01.2015 по 31.12.2015 позивачем задекларовано податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 19 823 990,00 грн.

Перевіркою відображених у рядку 1 Декларацій «Операції па митнім території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» показників за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 20 323 650,00 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з організації будівельних робіт, продажу нежитлових приміщень, надання послуг оренди власною нерухомого майна.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 20 323 650,00 грн. на підставі таких документів: реєстрів виданих податкових накладних, виданих податкових накладних, договорів, актів виконаних робіт (наданих послуг), відомостей та аналізу бухгалтерських рахунків 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 70 «Дохід від реалізації», 643 «Податкові зобов'язання»», інших документів встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» на загальну суму 4 259 658 грн., в тому числі за січень 2015 року на 449 132,00 грн., за лютий 2015 року на 16 000,00 грн., за червень 2015 року на 352 000,00 грн., за липень 2015 року на 507 064,00 грн., за жовтень 2015 року на 162 192,00 грн., за листопад 2015 року на 807 250,00 грн., за грудень 2015 року на 1 966 020,00 грн.

Так, в ході перевірки встановлено, що позивач відповідно до договорів купівлі-продажу здійснив придбання у ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп», яка діяла в інтересах та за рахунок пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Національний капітал», п'яти 4-кімнатнпх квартир за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 32 В (квартири № 58, 65, 72, 86, 114) на загальну суму 10 575 000,00 грн. без ПДВ.

Вищезазначені квартири оприбутковані позивачем по рахунку 28 «Товари».

Позивачем було здійснено реконструкцію вищевказаних квартир, в результаті чого 4-кімнатні квартири реконструйовано на однокімнатні та двокімнатні квартири. Позивачем отримано свідоцтва на право власності відповідно на квартири: 58А, 58Б, 65А, 65Б, 72А, 72Б, 86А, 86Б, 114А, 114Б та продано їх фізичним особам по договорам купівлі-продажу та актам прийому-передачі квартир на загальну суму 17 409 030,00 грн. без ПДВ.

Таким чином, позивачем було придбано п'ять 4-кімнатних квартир у ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» без ПДВ. В подальшому позивач отримав декларації, які зареєстровані Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про початок виконання будівельних робіт з реконструкції кожної з 4-кімнатних квартир з розподілом на дві окремі квартири (одно- та двокімнатні). Готовність квартир до експлуатації після завершення реконструкції підтверджується деклараціями про готовність об'єкта до експлуатації, які зареєстровані в ДАБІ та отримані позивачем.

Враховуючи зазначене, відповідач дійшов висновку, що на порушення пункту 185.1. статті 185, пункту 187.1. статті 187 Податкового кодексу України, позивачем занижено об'єкт оподаткування податком на додану вартість на загальну суму 21 298 288,68 грн. - вартість першого продажу реконструйованого житла.

За результатом адміністративного оскарження, спірне рішення від 06.07.2016 № залишене без змін, у зв'язку з чим позивач, вважаючи його протиправним, звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду про його скасування.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 197.1.14. пункту 197.1. статті 197 Кодексу, звільняються від оподаткування операції з постачання житла (об'єктів житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом.

У цьому підпункті перше постачання житла (об'єкта житлового фонду) означає:

а) першу передачу готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника;

б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об'єкта житлового фонду) покупцю, який є особою, іншою, ніж власник такого об'єкта на момент виведення його з експлуатації (використання) у зв'язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) на таку реконструкцію чи капітальний ремонт за рахунок замовника.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірні квартири були придбані позивачем у ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» на підставі договорів купівлі-продажу (відповідно, отримані свідоцтва про право власності на квартири). Зазначені квартири були реконструйовані за замовленням позивача та за його рахунок, на момент початку реконструкції, виведення їх з експлуатації у зв'язку з реконструкцією та введення в експлуатацію новостворених квартир за її результатом, позивач залишався їх власником, набув право власності на новостворені квартири, тобто став першим власником (набувачем) новостворених (реконструйованих) квартир, і, тільки після цього здійснив продаж квартир фізичним особам.

Таким чином, в даному випадку, неможливим є застосування першої частини пункту б) підпункту 197.1.14. пункту 197.1. статті 197 Кодексу.

При цьому, виходячи з другої частини пункту б) підпункту 197.1.14. пункту 197.1. статті 197 Кодексу, позивачем нараховано та сплачено податкові зобов'язання з податку на додану вартість у складі вартості робіт (послуг) з реконструкції, що не заперечується відповідачем.

Також, за відсутності окремих роз'яснень щодо реконструйованого житла, суд враховує правову позицію викладену в листі ДПС України від 03.07.2012 № 18073/7/15-3417-13, в якому зазначено, що у випадку коли після завершення будівництва правовстановлюючі документи на новозбудоване житло оформлюються на підприємство-замовника, а пізніше згідно з договорами купівлі-продажу квартир з фізичними особами переоформлюються на таких фізичних осіб, операцією з першого постачання житла буде вважатися операція оформлення правовстановлюючих документів на замовника. Подальше переоформлення права власності на фізичних осіб, в розумінні норм Кодексу, не буде вважатися операцією з першого постачання житла, а тому дана операція буде звільнятися від оподаткування податком на додану вартість відповідно до підпункту 197.1.14 пункту 197.1 статті 197 Кодексу.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про помилковість висновків відповідача, покладених в основу прийняття спірного рішення, щодо заниження позивачем об'єкту оподаткування податком на додану вартість (вартість першого продажу реконструйованого житла).

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 06.07.2016 № та, відповідно, про необхідність його скасування.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірне рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішення суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться прийняття рішень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачем не виконаний обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрроснафтогазбуд» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві від 06.07.2016 № .

Судові витрати в сумі 65 120,57 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрроснафтогазбуд» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій