Справа № 460/4080/15-а
Суддя: Гоцко В. І.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/4080/15-а
Провадження №2-а/460/51/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2017 року
Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Охримчук І.С.,

з участю представника позивача: Коваля А.О.,

представника відповідача: Поставитюка В.В.,

представника третьої особи: Хайнацького А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Старичі» до Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» про скасування рішення суб»єкта владних повноважень,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просить постановити рішення, яким визнати нечинним та скасувати рішення тридцять дев»ятої сесії шостого скликання Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області №39-31/VI від 30 червня 2015 року «Про припинення діяльності комунального підприємства «Старичі» покликаючись на те, що прийнятим рішенням вирішено припинити діяльність згаданого підприємства, шляхом його ліквідації, утворити комісію з ліквідації, затвердити склад такої комісії, надати згоду Ліквідаційної комісії на продаж належної КП «Старичі» частки в статутному капіталі ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс».

Вказане рішення Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області є таким, що не відповідає Конституції України та законам України.

Відповідно до Конституції України, народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5). В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об!єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (частина перша статті 140).

Органи місцевого самоврядування не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

В Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

В законах України також передбачено право органів місцевого самоврядування скасовувати та змінювати свої рішення, наприклад, у Законі України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено право органів місцевого самоврядування привести у відповідність із законодавством прийняті ними рішення з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель (абзац другий пункту "б" статті 6), тобто змінити власні акти. За змістом частини другої статті 144 Конституції України, частини десятої статті 59 Закону, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України "Про прокуратуру" порядку з одночасним зверненням до суду.

При цьому Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначає, що право прокурора оскаржувати до суду рішення органів місцевого самоврядування не є абсолютним, оскільки у Конституції України закріплено, що її норми є нормами прямої дії, а отже, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування гарантується безпосередньо на підставі Конституції України кожному.

Комунальне підприємство «Старичі» і звертається до суду з метою захисту своїх прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування при здійсненні ними владних управлінських функцій. Право на таке звернення передбачено в Кодексі адміністративного судочинства України (ч.ч.1,2 ст.2).

Про порушене право Комунальне підприємство «Старичі» дізналося в червні 2015 року, тому Комунальне підприємство «Старичі» подає позов без порушення строків такого подання, оскільки відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Рішення Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області №39-31/VІ від 30 червня 2015 року «Про припинення діяльності комунального підприємства «Старичі», не відповідає Конституції України та законам України, оскільки посилається на норми нечинного, на момент прийняття рішення, законодавства України (стаття 60 Господарського кодексу України, на яку посилається відповідач, виключена на підставі Закону №1258-VII від 13 травня 2014 року), прийнята без належних правових підстав (формулювання «у зв'язку з неможливістю здійснювати господарську діяльність», не підтверджується фактичними обставинами справи, відповідач не наводить документів чи інших доказів, які свідчать про неможливість позивача здійснювати господарську діяльність, здійснення якої відбувають і станом на сьогодні). Крім цього, варто зазначити, що інших підприємств, які б надавали аналогічні послуги в територіальних межах діяльності КП «Старичі», немає.

В судовому засіданні представник позивача Коваль А.О. підтримав позовні вимоги Комунального підприємства «Старичі», дав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Поставитюк В.В. в судовому засіданні позовних вимог Комунального підприємства «Старичі» не визнав, вважає вимоги представника позивача необґрунтованими, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» в судовому засіданні позовні вимоги Комунального підприємства «Старичі» про визнання нечинним та скасування рішення тридцять дев»ятої сесії шостого скликання Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області №39-31/VI від 30 червня 2015 року «Про припинення діяльності комунального підприємства «Старичі» підтримав, пояснивши при цьому, що названим рішенням Старичівської сільської ради також порушено права та законні інтереси ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс», просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Старичі» слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частина 2 статті 5 Конституції України передбачає, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Органи місцевого самоврядування не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі.

З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Частина 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти.

Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, станом на 19 листопада 2015 року є зареєстровано Комунальне підприємство «Старичі», КП «Старичі», застовником якого значиться Старичівська сільська рада, індекс: 81052, Львівська область Яворівський район село Старичі вулиця Шевченка, будинок 23.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що Комунальне підприємство «Старичі», здійснює свою господарську діяльність протягом тривалого часу і продовжувало здійснювати таку діяльність до моменту прийняття оскаржуваного рішення.

Судом також встановлено, що оскаржуване рішення не відповідає Конституції України та законам України, оскільки в рішенні є посилання на норми нечинного, на момент прийняття рішення, законодавства України (стаття 60 Господарського кодексу України, на яку посилається відповідач, виключена на підставі Закону № 1258-VII від 13травня 2014 року), прийнята без належних правових підстав, формулювання «у зв'язку з неможливістю здійснювати господарську діяльність» не підтверджується фактичними обставинами справи, відповідач не надав жодного документального підтвердження чи інших доказів, які свідчать про неможливість Комунального підприємства «Старичі» здійснювати свою господарську діяльність, здійснення якої відбувають і на сьогодні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення тридцять дев»ятої сесії шостого скликання Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області №39-31/VI від 30 червня 2015 року «Про припинення діяльності комунального підприємства «Старичі» прийняте без належних для цього законних підстав, а тому назване рішення слід скасувати як незаконне.

Керуючись ст.ст.4, 7, 14, 86, 158-160, 162, 167 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати рішення тридцять дев»ятої сесії шостого скликання Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області №39-31/VI від 30 червня 2015 року «Про припинення діяльності комунального підприємства «Старичі».

Стягнути з Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області в користь Комунального підприємства «Старичі» 1218 гривень судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга про оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.