Справа № 320/5557/16-а (2-а/320/189/16)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2017 рокусправа № 320/5557/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного інспектора Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни на постанову Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до Державного інспектора Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 у серпні 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати протиправними дії Державного інспектора Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення № 000054/01/06 від 04.11.2015 відносно ОСОБА_2 про застосування фінансової санкції у розмірі 510,00 грн.; скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення № 000054/01/06 від 04.11.2015, згідно якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 47 КУпАП, провадження в адміністративній справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постановою Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області у період з 03.11.2015 по 05.11.2015 було проведено планову перевірку дотримання Комунальним підприємством «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено Акт.

Перевіркою встановлено порушення КП «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ст. ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра, а саме порушення права державної власності на надра, оскільки відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами).

За наслідками встановленого правопорушення Державним інспектором Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Г.В. 04 листопада 2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, директора КП «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, у зв'язку з вчиненням адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 47 КУпАП.

Постановою Державного інспектора Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Г.В. № 000054/01/06 від 04.11.2015 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою та діями відповідача щодо її винесення, ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що виявлене Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області порушення не існує, оскільки фактично видобуванням прісних підземних вод займаються власники водозаборів (свердловин) та земельних ділянок, на яких вони розташовані, тобто КП «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області не має до них жодного відношення.

Також суд першої інстанції зазначив, що підприємством не перевищувалася продуктивність водозаборів підземних вод понад встановлену норму, останнє має ліцензію на здійснення централізованого водопостачання та водовідведення, дозвіл на спеціальне водокористування, а тому порушення, виявлене під час перевірки, є недоведеним.

Крім того, відповідачем не було з'ясовано всіх обставин справи з метою повного та всебічного її розгляду, що свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.

Проте суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 23 Кодексу України про надра, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Відповідно до статті 47 КУпАП самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіркою встановлено, що у КП «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами), підприємством самовільно забрано без спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) в період з 04.11.2012 по 03.11.2015 згідно довідки підприємства № 79 від 04.11.2015 487760 куб. метрів води.

Акт, в якому зафіксоване вказане порушення, підписаний директором КП «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_2 без будь-яких пояснень, зауважень або заперечень, винесений відповідачем припис № 17 від 05.11.2015 щодо усунення виявлених перевіркою порушень, ОСОБА_2 прийняв до виконання, що підтверджується підписами позивача на вказаних документах.

У зв'язку з виявленим порушенням, постановою Державного інспектора Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Г.В. № 000054/01/06 від 04.11.2015 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., який було добровільно сплачено останнім, що підтверджуються квитанцією № 20 від 05.11.2015, копія якої міститься в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про доведення факту порушення КП «Вознесенське» Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, директором, якого є ОСОБА_2, вимог закону про надра, адже останнє зафіксоване в акті перевірки, припис щодо його усунення прийнято до виконання та не оскаржено особою щодо якої винесено ані в адміністративному, ані в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем жодними належними та допустимими доказами не спростована вказана обставина, що свідчить про факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 147 КУпАП та як наслідок правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення № 000054/01/06 від 04.11.2015.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту статті 23 Кодексу України про надра вбачається, що видобування підземних вод із водозаборів без спеціального дозволу можливе лише за умови їх використання для господарсько-побутових потреб та обмежується лімітом - 300 кубічних метрів на добу.

Судом встановлено, позивачем не спростовано, що підприємством здійснювалося видобування води зі свердловин № 6, 13, 14, 1942 із кожного водозабору 300 кубічних метрів на добу, що передбачає отримання спеціального дозволу.

Крім того судом першої інстанції не враховано, самим позивачем не заперечується, що видобування води здійснюється позивачем з метою безперебійного забезпечення водою населення с. Вознесенка, Мелітопольського району, Запорізької області, тобто не для власних господарсько-побутових потреб, що в будь-якому випадку передбачає отримання спеціального дозволу.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з пп. 4.3 п. 4 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за № 1347/20085, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2.1. Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України

27 липня 2004 року за № 934/9533, при вчиненні громадянами і посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища уповноважені на те посадові особи органів Держекоінспекції України та громадські інспектори з охорони довкілля згідно зі статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 3.1 Інструкції справи про адміністративні правопорушення розглядаються посадовими особами Мінприроди згідно зі статтею 242-1 КУпАП та за місцем його вчинення (стаття 276 КУпАП).

Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову по справі відповідно до статті 283 КУпАП. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що законом на відповідача покладено обов'язок щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення вчиненні у сфері охорони навколишнього природного середовища та винесення за наслідками їх розгляду відповідних рішень у формі постанов.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з особистим підписом позивача, який міститься на протоколі про адміністративне правопорушення від 04.11.2015, останнього повідомлено про місце, дату і час розгляду адміністративної справи та вручено другий екземпляр протоколу № 004794.

Також зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що її копія була отримана особисто ОСОБА_2 під розписку 04 листопада 2015 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення № 000054/01/06 від 04.11.2015, Державний інспектор Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Г.В. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного інспектора Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Кучеренко Ганни Вікторівни задовольнити.

Постанову Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року в адміністративній справі № 320/5557/16-а скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова