Справа № 440/1508/16-а
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/1508/16-а
Провадження № 2-а/440/37/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

за участю представника відповідача Зеліско Т.М.,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання протиправних дій щодо припинення виплати пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Адміністративний позов мотивує тим, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області, і з 08.05.2012 року отримує пенсію за віком - матерям інвалідів з дитинства. Одночасно працює на посаді головного державного ревізора - інспектора Буської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області. Оскільки з 01.04.2015 року їй припинено виплату пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, вважає такі дії відповідача неправомірними та звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Просить зобов'язати відповідача відновити з 01.04.2015 року виплату їй пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в повному об'ємі.

ОСОБА_4, її представник ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник відповідача УПФУ в Буському районі Львівської області Зеліско Т.М. проти позову заперечив. Додав що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 -УІІІ, тимчасово, у період з 01.04 2015 по 31.12.2015 та №911-УІІІ від 24.12.2015 тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу» на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II групи, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), працюючим пенсіонерам, пенсії яким призначені за Законом України «Про прокуратуру», «Про державну службу», «Про статус народного депутата», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії або щомісячне довічне утримання не виплачується. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Разом з тим, вирішуючи питання про застосування цих Законів у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, і сторонами визнаються ті обставини, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області і отримує пенсію за віком - матерям інвалідів з дитинства. Як вбачається з копії трудової книжки позивача, ОСОБА_3 працює на посаді головного державного ревізора-інспектора Буської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

Із заперечень та пояснень представника відповідача вбачається, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 -УІІІ, тимчасово, у період з 01.04 2015 по 31.12.2015 р. та №911-УІІІ від 24.12.2015 тимчасово особам, у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу» на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II групи, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), працюючим пенсіонерам, пенсії яким призначені за Законом України «Про прокуратуру», «Про державну службу», «Про статус народного депутата», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії або щомісячне довічне утримання не виплачується. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання, призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", «;Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-УІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідач не прийняв до уваги весь зміст закону, в тому числі п.5 розділу 111.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. Поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване ст.46 Конституції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм вище проаналізованого чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем за змістом вимог ст. 71 КАС України не надано суду доказів, що ОСОБА_3 не має права на поновлення виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності.

Судом також не встановлено підстав для відмови у поновленні виплати раніше призначеної пенсії позивачу.

З урахуванням наведеного, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в поновленні виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01.04 по 31.05.2015 року та в частині зобов'язання відповідача поновити позивачу виплату раніше призначеної пенсії з 01.04 по 31.05.2015 року, а отже про необхідність відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

З огляду на наведене, з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 гривень з Державного бюджету України.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання постанову в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію за віком ОСОБА_3, в межах суми стягнення за один місяць, та у відповідності до ч.1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ст.22 Конституції України, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. 2, ст.6, ч. 1 ст. 8, 9, 11, 17, 71, ч. 3 ст. 72, 94, ст.ст. 104, 158, 160-163, 256 , 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірно відмову Управління Пенсійного фонду України у Буському районі щодо припинення виплати пенсії за віком матері інваліда з дитинства ОСОБА_3 з 01 червня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_3 пенсії за віком-матерям інвалідів з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати її в подальшому.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Постанову суду в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області відновити виплату пенсії за віком з 01 червня 2015 року ОСОБА_3, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

В порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області подати звіт про виконання цієї постанови протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення, з одночасною подачею її копії до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда