Справа № 816/1987/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р.Справа № 816/1987/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2016р. по справі № 816/1987/16

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про зобов'язання нарахування та виплатити заробітну плату,

ВСТАНОВИЛА:

01 листопада 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі - відповідач або УМВС України в Полтавській області) про зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату за період із 07.02.2011 по 25.12.2015 на час проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що наказом відповідача № 33 о/с від 07.02.2011 позивача фактично поновлено в органах внутрішніх справ та на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ, однак в строк до 25.12.2015, тобто по день прийняття наказу від 25.12.2015 № 659 о/с про скасування пунктів наказу № 33 о/с від 07.02.2011 щодо поновлення на посаді, заробітна плата та інші нарахування, відповідно до Закону України "Про міліцію" та постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", не нараховувались, а тому у відповідача виник обов'язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період із 07.02.2011 по 25.12.2015.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог зроблені без врахування приписів ст..9 Конституції України, ст..17, 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.19 Закону України «Про міжнародні договори» та положень Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права, без дотримання приписів процесуального права та з порушенням принципу офіційного з`ясування усіх, що мають значення для вирішення справи, що призвело до застосування норм, які не підлягають застосуванню до даних правовідносин, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити заробітну плату за час перебування на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ ГУМВС з 07.02.2011 по 25.12.2015. Зазначає, що ОСОБА_1 продовжував перебувати на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ ГУМВС з 07.02.2011 року, в тому числі до моменту, коли наказом №659 о/с від 25.12.2015 до наказу №33 о/с від 07.02.2011 були внесені зміни. Тобто, фактично позивач продовжував перебувати на службі в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ ГУМВС, а звільнення його 29.09.2011 відбулось з іншої посади-заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС. Вважає невірним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин приписи статті 233 КЗпПУ.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУМВС України в Полтавській області, Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на роботі, визнання дій неправомірними. Зокрема, суд поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області /а.с. 27-37/.

На виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 ГУМВС України в Полтавській області 04.01.2010 видано наказ №4 о/с, яким підполковника міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС з 08.07.2009 /а.с. 19/.

Наказом ГУМВС України в Полтавській області від 20.01.2010 № 24 "Про призначення службового розслідування та відсторонення від виконання службових обов'язків працівника УБОЗ ГУМВС" призначено проведення службового розслідування за фактами викладеними у колективному зверненні працівників УБОЗ ГУМВС у період із 20 по 29 січня 2010 року та відсторонення від виконання службових обов'язків за посадою підполковника міліції ОСОБА_1 до завершення розслідування /а.с. 20/.

27.01.2010 ГУМВС України в Полтавській області видано наказ № 16 о/с, яким підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Полтавського міського управління, звільнивши його (за службовою невідповідністю) з посади заступника начальника УБОЗ ГУМВС 27.01.2010 /а.с. 21/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо поновлення на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області та прийнято в цій частині нову постанову, якою ОСОБА_1 поновлено в органах внутрішніх справ України з 06.08.2009 /а.с. 38-46/.

На виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 у справі №2а-45699/09/1670 УМВС України в Полтавській області 07.02.2011 видано наказ №33 о/с, яким скасовано пункт наказу ГУМВС України в Полтавській області від 04.01.2010 № 4 о/с "Відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 та постанови про відкриття виконавчого провадження підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 17.12.2009 поновити підполковника міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованої злочинністю ГУ МВС з 08.07.2009 року", наказано "Відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 ОСОБА_1 оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ ГУМВС, з 06.08.2009 поновити в органах внутрішніх справ" /а.с. 22-23/.

Цим же наказом (наказ від 07.02.2011 № №33 о/с) змінено пункт наказу ГУМВС України в Полтавській області від 27.01.2010 № 16 о/с в частині призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу ДСБЕЗ Полтавського міського управління звільнивши його (за службовою невідповідністю) з посади заступника начальника УБОЗ ГУМВС 27.01.2010.

Вказаний пункт наказу на підставі висновку службового розслідування ГУМВС від 27.01.2010 змінено та викладено в наступній редакції: "Відповідно до пункту 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України призначити: підполковника міліції ОСОБА_1 (С-580712) на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу ДСБЕЗ Полтавського міського управління, зі збереженням допуску до державної таємниці, наданого по другій формі, встановивши відповідно до наказу МВС від 31.12.2007 № 499 посадовий оклад 1050 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 %, звільнивши його з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ ГУМВС 27.01.2010".

Наказом УМВС України в Полтавській області від 28.09.2011 № 295 о/с підполковника міліції ОСОБА_1 поновлено в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС з 27.01.2010 /а.с. 10/.

Проте наказом від 29.09.2011 № 298 о/с заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС підполковника міліції ОСОБА_1 з 29.09.2011 звільнено з органів внутрішніх справ згідно з пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у запас через скорочення) /а.с. 11/.

Зазначений наказ оскаржено ОСОБА_1 у судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 у задоволенні позову ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів /у т.ч. наказу від 29.09.2011 №298 о/с/, поновлення на посаді - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Полтавській області від 28.09.2011 №295 о/с і в цій частині провадження у справі - закрито. У іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.04.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 та змінену постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014.

Положеннями статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 в частині відмови у скасуванні наказу від 29.09.2011 №298 о/с та поновленні ОСОБА_1 на вищевказаній посаді набрала законної сили.

Враховуючи вищевикладене, правомірність звільнення позивача з 29.09.2011 за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у зв'язку зі скороченням штатів) підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Отже позивач не міг бути допущений до виконання службових обов'язків, оскільки правовідносини щодо проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ остаточно припинилися після звільнення позивача за скороченням штатів на підставі наказу УМВС України в Полтавській області від 29.09.2011 №298 о/с.

В той же час ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 у справі № К/9991/1683/11 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 залишено в силі /а.с. 47-54/.

Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 30.09.2015 № 2а-45699/09/1670, з виконання якого відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 07.10.2015 відкрито виконавче провадження ВП №48921718.

На виконання вказаної ухвали касаційного суду УМВС України в Полтавській області (щодо поновлення позивача на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС) 25.12.2015 відповідачем видано наказ № 659 о/с, яким скасовано пункти наказу УМВС України в Полтавській області від 07.02.2011 № 33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1; відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС на період із 08.07.2009 по 29.09.2011 /а.с. 26/.

31.12.2015 головним державним виконавцем відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібною Ю.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження").

Підставою для закінчення виконавчого провадження державним виконавцем визначено ту обставину, що наказом УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 №659 о/с скасовано пункти наказу УМВС від 07.02.2011 №33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1 та поновлено його на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС з 08.07.2009 по 29.09.2011 (згідно наказу УМВС України в Полтавській області від 29.09.2011 №298 о/с ОСОБА_1 29.09.2011 звільнено у запас за п. 64 "г" через скорочення штатів).

Із вищевказаною постановою про закінчення виконавчого провадження позивач не погодився та оскаржив її до адміністративного суду.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. При цьому колегія суддів апеляційної інстанції виходила з того, що наказом УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 №659 о/с відповідачем здійснено повне фактичне виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 у розумінні ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак у державного виконавця були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження за п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження".

Позивач не погодився із наказом УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 № 659 о/с, вказуючи, що даний наказ видано фактично на виконання рішення (ухвали) Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області, чим підмінено виконання судового рішення, яке набрало законної сили, прийняттям організаційно-розпорядчого документу (наказу). При цьому позивач вважає, що внесення змін до існуючих наказів після спливу чотирьох років є наміром уникнути фактичного виконання судового рішення в межах встановленого порядку виконання судових рішень.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 у справі № 816/623/16, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2016, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області про скасування наказу від 25.12.2015 № 659 о/с відмовлено /а.с. 65-69/. Постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 у справі № 816/623/16 набрала законної сили 26.07.2016.

За змістом постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 у справі № 816/623/16 під час розгляду вказаної справи суд встановив наступне.

Позивач вважає, що останнє у часі судове рішення, яке набрало законної сили і з яким позивач згоден, має перевагу над іншими судовими рішеннями, що раніше набрали законної сили, у справах, де позивачем оскаржувалися інші накази відповідача з приводу проходження ним публічної служби, з якими позивач не погоджується незважаючи на набрання ними законної сили. Однак, за висновками суду вказані доводи позивача ґрунтуються на хибному розумінні меж виконання судових рішень, оскільки судові рішення обов'язкові до виконання лише в межах тих правовідносин, яким була надана правова оцінка суду, за результатом якої судом встановлено певний спосіб відновлення порушеного права позивача.

Так, у межах розгляду адміністративної справи №2а-45699/09/1670 судом надавалася правова оцінка положенням наказів ГУМВС України в Полтавській області від 29.08.2008 №469 дск в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, від 16.09.2008 №488 дск в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та від 21.10.2008 №536 дск в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність; №310, винесеного від 19.06.2009, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади; №403 від 06.08.2009 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України; №230 о/с від 14.10.2009 в частині переведення ОСОБА_1 з посади начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області на іншу посаду.

Отже, за результатами розгляду адміністративної справи №2а-45699/09/1670 судами встановлений такий спосіб відновлення порушеного права позивача як поновлення на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області з 08.07.2009 за наслідками визнання протиправними та скасування наказів відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Однак, судові рішення у даній справі не змінюють правову реальність у зв'язку із правовідносинами між позивачем та відповідачем, які виникли пізніше (після оскарження позивачем притягнення його до дисциплінарної відповідальності), а саме - скорочення останнього наказом ГУМВС від 29.09.2011 №298 о/с, законність якого підтверджена судовими рішеннями у адміністративній справі №2а-1670/7848/11, що набрали законної сили. Дані правовідносини у відповідності до принципу правової визначеності є усталеними.

Тож, беручи до уваги, що позивач поновлений на посаді згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015, а з 29.09.2011 фактично звільненим з органів внутрішніх справ за п.64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скороченням штатів), і це звільнення визнано законним, отже з урахуванням специфіки спірних відносин боржником було обрано єдиний можливий спосіб виконання судового рішення у справі №2а-45699/09/2070.

Позивач, вказуючи на невиконання відповідачем обов'язку щодо нарахування та виплати йому заробітної плати, звернувся до суду із даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, виходячи з таких підстав.

У прохальній частині позовної заяви та апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період із 07.02.2011 по 25.12.2015 за час проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ, а саме: з дня видачі наказу № 33 о/с від 07.02.2011, яким позивача фактично поновлено в органах внутрішніх справ та на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ, по день прийняття наказу від 25.12.2015 № 659 о/с про скасування пунктів наказу № 33 о/с від 07.02.2011 щодо його поновлення на вказаній посаді.

Разом з тим, наказом від 29.09.2011 № 298 о/с заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС підполковника міліції ОСОБА_1 з 29.09.2011 звільнено з органів внутрішніх справ згідно з пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у запас через скорочення) /а.с. 11/.

При цьому, наказом від 25.12.2015 № 659 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС на період із 08.07.2009 по 29.09.2011.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 у справі № 816/623/16, яка набрала законної сили 26.07.2016, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області про скасування наказу від 25.12.2015 № 659 о/с відмовлено.

Під час розгляду вказаної справи судом встановлена правомірність звільнення позивача через скорочення посади згідно з наказом від 29.09.2011 № 298 о/с та поновлення на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС на період із 08.07.2009 по 29.09.2011 згідно з наказом від 25.12.2015 № 659 о/с, у зв'язку із чим враховуючи норми статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вказана обставина не потребує доказуванню у межах розгляду судом справи № 816/1987/16.

Таким чином, безпідставними є вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період із 29.09.2011 по 25.12.2015, у зв'язку із скороченням його посади з 29.09.2011, законність якого визнано судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період із 07.02.2011 по 29.09.2011 (з дня видачі наказу № 33 о/с від 07.02.2011 про поновлення на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ та по дату звільнення позивача через скорочення посади 29.09.2011) на час проходження служби в ОВС на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ ГУМВС, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

По-перше, цим же наказом (наказ від 07.02.2011 № №33 о/с) змінено пункт наказу ГУМВС України в Полтавській області від 27.01.2010 № 16 о/с в частині призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу ДСБЕЗ Полтавського міського управління звільнивши його (за службовою невідповідністю) з посади заступника начальника УБОЗ ГУМВС 27.01.2010.

Тобто, в зазначений період позивач не перебував на посаді по якій просить стягнути заробітну плату.

Оскільки ОСОБА_1 у період із 07.02.2011 по 29.09.2011 фактично у ГУМВС України в Полтавській області не працював, проте був поновлений на посаді, то вказаний період може бути віднесено до часу вимушеного прогулу. Проте, позивач не заявляв вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах даного позову не заявляє позовних вимог про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку та грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у період із 07.02.2011 по 29.09.2011.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні адміністративного позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

При цьому щодо посилання в апеляційній скарзі на помилковість застосування судом ст. 233 КЗпП України, оскільки вона не регулює спірні відносини, наступне.

Судом зазначена норма застосована щодо строку звернення до суду за трудовим спором, однак застосування цієї норми колегія суддів вважає помилковим, оскільки позивач не має права на спірні виплати. Однак наведене не впливає на рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2016р. по справі № 816/1987/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 14.02.2017 р.