Справа № 821/1488/16
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 р.м. ОдесаСправа № 821/1488/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Вербицької Н.В.

За участю: секретаря - Брижкіної І.О.

представника позивача - Кривого І.В. (довіреність від 03.01.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Южмормонтаж» до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Южмормонтаж» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 30.06.2016 року №.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил оподаткування податком на додану вартість не відповідають дійсності. Правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість за господарськими операціями підтверджено належним чином оформленими первинними, бухгалтерськими та розрахунковими документами. Проте контролюючий орган під час перевірки не здійснив належний аналіз документів, що підтверджують реальність операцій позивача з його контрагентом, що призвело до позбавлення позивача права на податковий кредит у перевіряємому періоді без достатніх правових підстав, необґрунтовано, а тому оскаржуване рішення має бути скасовано.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 30.06.2016 року № , яким ПАТ «Южмормонтаж» збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 134821 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, у період з 27.04.2016 року по 05.05.2016 року Головне управління ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Южмормонтаж» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств за 2015 рік по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Компанія «Адамант» (попередня назва ТОВ «Зеріс») за березень, квітень, травень, червень 2015 року, ТОВ «НПЛ «Ком» за серпень, листопад, грудень 2015 року, ТОВ «Амінтранс» (попередня назва ТОВ «Фірма «Гравіс», ТОВ «Домус Альянс») за вересень, жовтень 2015 року, подальшого використання, реалізації придбаних у контрагентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), відображення здійснення фінансово-господарських операцій у податковій звітності, за результатами якої складено акт від 13.05.2016 року №44/21-22-14-06 (а.с. 10-56).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ПАТ «Южмормонтаж» п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток за період 2015 рік в сумі 80 893 грн.; п. 44.1 ст. 44, п.п. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит за загальну суму 89 881 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ 89 881, в т.ч. за вересень 2015 року - у сумі 53 153 грн., за жовтень 2015 року - 36 728 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивач подав в ГУ ДФС у Херсонській області заперечення на акт, проте вони були залишені без задоволення, висновки акту перевірки - без змін (а.с. 57-59, 60-65), а на підставі виявлених порушень контролюючий орган прийняв податкові повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №, яким платнику збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 89 881 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 44 940,5 грн., №, яким платнику збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток за основним платежем у розмірі 80 893 грн. (а.с. 66, 67).

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень, подавши скаргу в ДФС України, яка була частково задоволена, податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року № скасовано в частині донарахувань по операціям з ТОВ «Домус Альянс», в іншій частині скарга платника щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року № залишена без задоволення, вказане рішення - без змін (а.с. 68-71, 72-76).

Фактично підставою для прийняття, зокрема, податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року № стало не підтвердження первинними документами, на думку контролюючого органу, під час перевірки операцій позивача з ТОВ «Домус Альянс» по виконанню будівельних робіт з ремонту вузлів та механізмів портального крану.

Вказаного висновку контролюючий орган дійшов через відсутність в наданих до перевірки первинних документів повних відомостей щодо об'єкта будівництва (ремонтних робіт), адреси будівництва (виконання ремонтних робіт), а також відсутність у контрагента необхідної кількості працівників, які могли б забезпечити роботи (послуги) підприємства, а також матеріально-технічного забезпечення.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та донарахуванням, зокрема, зобов'язань по податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення контролюючого органу.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оподатковувані операції позивач підтвердив первинними документами, за якими можливо встановити зміст операцій, їх обсяги, оплату і використання у власній господарській діяльності платника, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято без достатніх правових підстав, у зв'язку із чим вказане рішення контролюючого органу має бути скасовано.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із положеннями п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/робіт/послуг, не підтверджені, зокрема, податковими накладними, не відносяться до податкового кредиту.

Аналізуючи зазначені норми податкового законодавства, колегія суддів доходить висновку, що право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару, наданні послуг до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання в разі фактичного придбання товару, надання послуг, що підтверджується первинними документами, а також в разі використання в господарській діяльності цих товару/послуг.

Таким чином, податковий кредит з податку на додану вартість має бути підтверджений фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають зміст цих операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника.

При цьому, формування податкового кредиту має відбуватись за умови їх визначення в результаті операцій, які платник використовує в межах своєї господарської діяльності, отже в іншому випадку ці суми не можуть включатись до складу податкового кредиту платника.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 02.09.2015 року між позивачем та ТОВ «Домус Альянс» укладено договір субпідряду №159 (а.с. 91-93), за яким ПАТ «Южмормонтаж» доручає, а ТОВ «Домус Альянс» зобов'язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах Договору роботи з ремонту вузлів та механізмів портальних кранів.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 Договору роботи провадяться поетапно. Предмет кожного етапу робіт, його вартість, строки виконання обумовлюються додатковими угодами.

Згідно із п.п. 2.3 п. 2 Договору фактичний строк закінчення робіт по окремим об'єктам визначається датою підписання ПАТ «Южмормонтаж» акта приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 3 Договору загальна вартість робіт орієнтовно складає 960 000 грн., в тому числі ПДВ 160 000 грн. Остаточна вартість робіт визначається шляхом підсумовуванням всіх додаткових угод до Договору. Умови оплати робіт визначаються по кожному етапу окремо додатковими угодами до Договору.

Згідно із п. 4 Договору ПАТ «Южмормонтаж» зобов'язується забезпечити ТОВ «Домус Альянс» матеріалами, змінно-запасними частинами та послугами, необхідними для виконання робіт; передати ТОВ «Домус Альянс» обладнання в ремонт; самостійно здійснювати перевезення обладнання до місця ремонту та назад; сплатити ТОВ «Домус Альянс» установлену вартість робіт у строк, визначений додатковою угодою.

Відповідно до п. 6 Договору приймання-здача виконаних робіт здійснюється сторонами за двостороннім актом приймання виконаних робіт після закінчення робіт. Підписанням акту сторони підтверджують про відсутність претензій один до одного. При відсутності претензій ПАТ «Южмормонтаж» зобов'язується підписати акт приймання виконаних робіт протягом 3 днів.

Підпунктом 10.2 п. 10 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками та діє до повного розрахунку сторін.

Додатковими угодами від 04.09.2015 року, від 07.09.2015 року до договору субпідряду №159 (а.с. 94, 95) сторони узгодили об'єми робіт, їх строки, вартість робіт.

На виконання умов вказаного Договору ТОВ «Домус Альянс» виконало роботи з ремонту вузлів та механізмів портального крану «Сокол» інв. №47, «Альбатрос» інв. №56.

Фактичне виконання умов за цим Договором позивач як під час перевірки так і під розгляду справи в суді підтвердив актами приймання виконаних будівельних робіт №577, №578 за вересень 2015 року, №1035, №1036 за жовтень 2015 року, підписаними між ПАТ «Южмормонтаж» та ТОВ «Домус Альянс» без зауважень (а.с. 96-119).

Під час здачі виконаних робіт ТОВ «Домус Альянс» виписало ПАТ «Южмормонтаж» податкові накладні від 21.09.2015 року №577 на суму 154 669,20 грн., в т.ч. ПДВ 25 778,20 грн., від 21.09.2015 року №578 на суму 164 245,20 грн., в т.ч. ПДВ 27 374,20 грн., від 30.10.2015 року №1035 на суму 123 654 грн., в т.ч. ПДВ 20 609 грн., від 30.10.2015 року №1036 на суму 96 711 грн., в т.ч. ПДВ 16 118,60 грн. (а.с. 166-169), за рахунок яких позивач сформував податковий кредит з податку на додану вартість у вересні 2015 року в розмірі 53 153 грн., у жовтні 2015 року - 36 728 грн. (а.с. 170-185).

Згідно виписки по рахунку та платіжних доручень, позивач здійснив оплату робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Домус Альянс» (а.с. 121, 163-165).

Також, як встановлено під час перевірки та підтверджується матеріалами справи, необхідність замовлення у ТОВ «Домус Альянс» субпідрядних робіт зумовлена зобов'язаннями ПАТ «Южмормонтаж» перед ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт» за договором про надання послуг від 21.08.2015 року №16/151, предметом якого є поточний ремонт портального крану «Альбатрос» інв. №56; за договором про надання послуг від 21.08.2015 року №13/119, предметом якого є поточний ремонт портального крану «Сокіл» інв. №47 (а.с. 79-84).

Виконання цих робіт також підтверджено відповідними актами приймання будівельних робіт, підписаними без зауважень між ПАТ «Южмормонтаж» та ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт» (а.с. 85-90).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за цими первинними документами вбачається фактичне виконання умов договору, укладеного між позивачем та його контрагентом, виконання робіт, їх обсяги, вид, оплата, місце постачання робіт та подальше використання у власній господарській діяльності, отже правомірне формування позивачем податкового кредиту за цими операціями.

При цьому, на момент складання податкових накладних, первинних документів контрагент позивача був зареєстрований як платник податку на додану вартість, відомості про його відсутність за місцезнаходженням або припинення реєстрації як юридичної особи у встановленому законом порядку не вносились.

На думку колегії суддів, зазначені обставини беззаперечно викликають у платника обов'язок щодо відображення господарських операцій у змісті первинних документів, податкового та бухгалтерського обліку, а отже і право на податковий кредит за цими операціями.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що під час перевірки встановлено наявність у контрагента позивача працюючого персоналу, а також придбання позивачем у відповідний період товарно-матеріальних цінностей, які використані в будівельних роботах за договором субпідряду, чим спростовуються доводи контролюючого органу про відсутність у контрагента позивача трудових ресурсів та матеріально-технічного забезпечення для виконання робіт.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що наявність у суб'єкта господарювання належним чином оформлених податкових накладних, платіжних документів та актів виконаних робіт повною мірою відображає виконання операцій, у зв'язку із чим податковий орган дійшов необґрунтованого висновку щодо неможливості їх підтвердження за цими документами.

На думку колегії суддів, зазначені обставини в силу норм податкового законодавства та з урахуванням наявних первинних та бухгалтерських документів свідчать про те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил оподаткування податком на додану вартість зроблені з формальних підстав, а отже не можуть свідчити про обґрунтованість позбавлення позивача права на податковий кредит за операціями з ТОВ «Домус Альянс».

Враховуючи викладене, оскільки первинними документами у повному обсязі підтверджується належне виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ «Домус Альянс», використання виконаних робіт у власній господарській діяльності, а відтак правомірне формування податкового кредиту за цими операціями, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність збільшення позивачу зобов'язання згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для скасування рішення контролюючого органу.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.02.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Н.В. Вербицька