Справа № 2а/1270/9359/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Київ К/800/24991/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Швець В.В., Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р. у справі за його позовом до відділу Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання неузгодженим та відкликання рішення про застосування штрафних санкцій від 03.08.2012р. №1067, визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2012р.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2013р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, згідно пункту 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до частини 15 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) рішення територіального органу Пенсійного фонду про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти робочих днів, а також не повідомив у цей строк територіальний орган Пенсійного фонду про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В порушення вимог пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивачем не було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам Пенсійного фонду України за 2011 рік, про що складено акт від 07.06.2012р. №391 (а.с.70).

03.08.2012р., на підставі акту від 07.06.2012р. №391, УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області винесене рішення №1067 про застосування до позивача штрафних санкцій за неподання звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 170 грн. (а.с. 18).

Не погодившись з вказаним рішенням 10.08.2012р. позивач подав до ГУ ПФУ в Луганській області скаргу, в якій просив визнати незаконними дії по прийняттю рішення від 03.08.2012р. № 1067 та скасувати його (а.с. 19-24).

Рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 22.08.2012р. скарга позивача залишена без задоволення, а рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 03.08.2012р. № 1067 залишено без змін. (а.с. 25-26).

Не погодившись з рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 22.08.2012р. позивач 05.09.2012р. звернувся до Пенсійного фонду України (а.с. 27-32).

Рішенням ПФУ від 01.10.2012р. скарга позивача залишена без задоволення, а рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 03.08.2012р. № 1067 залишено без змін. (а.с. 33-34).

Не погодившись з рішенням Пенсійного фонду України позивач 30.10.2012р. звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконним рішення від 03.08.2012р. № 1067 та скасування його (а.с.35-41).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22.11.2012р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.01.2013р., у задоволенні позову відмовлено (а.с.93-98. 99-100).

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Сєвєродонецького МУ юстиції від 07.11.2012р. відкрито виконавче провадження ВП № 35123163 з примусового виконання рішення від 03.08.2012р. № 1067 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 170 грн. (а.с. 10).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішення УПФУ у м.Сєвєродонецьку Луганської області від 03.08.2012 № 1067 про застосування до позивача штрафних санкцій є виконавчим документом, що повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, суди виходили з того, що на момент надсилання УПФУ у м.Сєвєродонецьку Луганської області рішення від 03.08.2012 № 1067 та заяви про відкриття виконавчого провадження до ВДВС Сєвєродонецького МУ юстиції, вказане рішення було узгодженим, оскільки в 10-денний строк з дати отримання рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 22.08.2012р. про результати розгляду скарги від 10.08.2012р. позивач не сплатив суму штрафних санкцій до пенсійного фонду та не повідомив протягом цього строку про намір оскаржити рішення в судовому порядку.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що рішення УПФУ у м.Сєвєродонецьку Луганської області від 03.08.2012р. №1067 є узгодженим, за правилами статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення територіального органу Пенсійного фонду про застосування штрафів є виконавчим документом, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.В. Швець

І.В. Штульман