Справа № 826/9492/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/9492/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2017 року № 826/9492/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кібер спортарена»

про застосування заходів реагування,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами недотримані вимоги законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що відповідачем вчиняються дії щодо усунення порушення виявлених під час проведення перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Кодексом цивільного захисту України регулюються відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту. Також цей Кодекс визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно із ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 2 ст. 6, ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що Святошинським районним управлінням ГУ ДСНС України в м. Києві проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кібер спортарена» по вул. Гетьмана, 13 в Солом’янському районі м. Києва” щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатом якої складено акт №367 від 31.05.2016 (далі – акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення, які детально описані в акті перевірки, серед яких, зокрема:

- електрощити, групові елеткрощитки не захищені автономними системами пожежогасіння, дана система розрахована на максимально швидку реакцію на загоряння і більш повне виключення чинників, завдяки яким відбувається процес горіння (наявність горючих речовин, присутність кисню (або, простіше кажучи, приплив свіжого повітря), наявність високої температури). Наявність даного порушення не дозволить обмежити розповсюдження полум'я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей;

- не надані підтверджуючи документи щодо мінімальної межі вогнестійкості та максимальній межі поширення полум'я по металевих несучих конструкціях даху (колони, арки, прогони), відсутність обробки металевих конструкцій адміністративно складської будівлі (балки, колони, ферми) вогнезахисним покриттям, що підвищує їх межу вогнестійкості до 30 хвилин, може призвести до швидкої руйнації будівлі при виникненні пожежі;

- не надані підтверджуючи документи щодо опорядження (облицювання) стін закладу матеріалом з вищою пожежною небезпекою ніж Г2, В2, Д2, Т2, матеріалами, які не пройшли сертифікацію на вогнестійкість, що в разі HC сприяє швидкому розповсюдженню вогню;

- на шляхах евакуації (другий евакуаційний вихід) влаштовано пороги які мають висоту більш як 0,05, наявність даного порушення у разі надзвичайних, ситуаціях, створюватиме перешкоду для вільної евакуації людей, евакуація людей під час пожежі - це вимушений процес виведення людей із зони, де є можливість впливу на них небезпечних чинників пожежі. Необхідними умовами, які забезпечують ефективну евакуацію, є: мінімальний час, за який можна залишити приміщення при пожежах, аваріях; найкоротша відстань від місця аварії до виходу назовні; безпечний шлях проходження людей до виходу;

- не наданий договір на вивід тривожних сповіщень від приймально-контрольного приладу систем протипожежного захисту на пульт централізованого пожежного спостерігання в порушенні п. 5.8. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», дане порушення приводить до втрати часу надходження повідомлення до пожежно-рятувальних підрозділів (за цей час пожежа розвивається та набирає збільшується) що призводить до великих матеріальних збитків.

- з приміщення площею більше 200 м. без природного освітлення з наявністю горючих матеріалів, не передбачено систему димовидалення відповідно п.10.2.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 14.20 ДБН В.2.2-16-2005 «Культурно-видовищні та дозвіллєві заклади», що у разі невиконання цієї вимоги збільшується час виявлення пожежі та оповіщення людей, що може призвести до загрози життю та понесенню значних матеріальних збитків. Система протидимного захисту - комплекс технічних засобів, призначень для захисту людей від впливу диму під час евакуації у випадку пожежі за рахунок його видалення з приміщень, що захищаються, і (або) за рахунок запобігання його поширення по шляхам евакуації. Протидимний захист забезпечується обмеженням розповсюдження продуктів горіння по приміщенні, ізоляцією можливих місць виникнення пожежі, примусовим видаленням диму;

- приміщення не обладнані системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей відповідно п. 6 табл. Б.1 ДБН В.2.5.-56:2014, «Системи протипожежного захисту», система оповіщення — комплекс організаційно-технічніх заходів" - апаратури і технічних засобів оповіщення, апаратури, засобів та каналів зв’язку, призначених для своєчасного доведення сигналів та інформації з питань цивільної оборони до центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій і населення. Для оповіщення використовуються спеціалізовані гучномовці, світлові табло з фіксованими надписами («Пожежа», «Вихід», тощо), піктограмами світлодіодне табло. Сигнал на включення засобів оповіщення подається автоматично центральною станцією пожежної сигналізації або оператором системи. Так само передана через гучномовці аудіо інформація може вимовлятися через мікрофон оператором або бути попередньо записана на магнітофон або в пам 'яті комп’ютера і передаватися автоматично та формують звукові і візуальні повідомлення залежно від конкретної ситуації (конкретного місця загорання, розмірів території, вченої вогнем, часу, що пройшов з моменту загорання тощо), що забезпечує найбільшу ефективність евакуації і безпеки;

- посадовими особами не організовано навчання персоналу діям у разі виникнення аварійних ситуацій та аварій, дане порушення не дозволить оперативно зреагувати на виникнення надзвичайної ситуації, у зв 'язку з незнанням правил.

Отже, позивачем при проведенні перевірки встановлено, що відповідачем допущено порушення правил та норм пожежної безпеки, про які вказано в акті перевірки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей.

Згідно із ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Положеннями частини 2 статті 51 та частини 5 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Відповідно до положень статей 4-7 Закону України “Про пожежну безпеку” Правила пожежної безпеки в Україні є обов'язковими для виконання всіма центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями (незалежно від виду їх діяльності та форм власності), посадовими особами та громадянами.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позову вказує на вчинення дій спрямованих на усунення виявлених порушень.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження закінчення будівельних робіт на вказаному об’єкті, у зв’язку з чим усунуто більшість порушень.

Крім того, абзацом третім частини першої статті 6 наведеного Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Враховуючи викладене, належним доказом усунення заявником підстав, що слугували підставою для застосування заходів перевірки, є відповідний акт територіального управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій складений за результатом позапланової перевірки усунення заявником порушень вимог законодавства встановлених під час перевірки, за результатом якої складено акт №367.

При цьому, з метою забезпечення відповідачу можливості усунути порушення вказані в акті перевірки суд вбачає наявними підстави для відмови в задоволенні позову в частині накладення печаток на вхідні двері приміщень ТОВ «Кібер спортарена» по вул. Гетьмана, 13 у Солом’янському районі м. Києва.

Частиною першою ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров'ю людей.

Отже, вказане судове рішення підлягає до негайного виконання.

Між тим, суд звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в порядку, встановленому статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 160-163, 183-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві задовольнити частково.

3. Відмовити в задоволенні позову в іншій частині.

4. Постанова підлягає негайному виконанню.

5. Обов’язок щодо забезпечення виконання даної постанови покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.І. Келеберда