Справа № 357/566/17
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/566/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у місті Білій Церкві Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи від захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в УПФУ у місті Білій Церкві та отримує пенсію по інвалідності, яка була обчислена на підставі довідок про оплату праці за роботу в зоні відчуження з 01.07.1986 року по 10.07.1986 року від 26.07.1994 року № 337 та від 24.04.1996 року № 13/264, але при розрахунку пенсії відповідачем не включено в заробіток премію в розмірі 100 крб., яка була зазначена в довідці, за роботу в особливих умовах із фонду заробітної плати за участь в гасінні пожежі на ЧАЕС відповідно до наказу УПО УВС Київської області від 31.12.1986 року № 135, також не включено заробіток, збільшений у 2 рази, який нараховується на одинарний посадовий оклад та звання згідно наказу МВС СРСР № 0189, в розмірі 154,80 крб., тобто, розмір його пенсії мав бути розрахований із заробітку за роботу в зоні відчуження, що становить 576 крб., згідно нормативно-правових актів, що регулюють питання оплати праці за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але на його звернення відповідач відмовився провести перерахунок пенсії. Позивач просив суд визнати відмову УПФУ у місті Білій Церкві щодо перерахунку його пенсії по інвалідності протиправною; зобов'язати відповідача провести йому з 26 липня 1994 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності із заробітної плати у розмірі 576 крб. згідно довідок від 26.07.1994 року № 337 та від 24.04.1996 року № 13/264.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив суд зобов'язати відповідача провести йому з 26 липня 1994 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності із заробітної плати у розмірі 576 крб. згідно довідок від 26.07.1994 року № 337, від 24.04.1996 року № 13/264 та від 25.04.2016 року № 121.

За ухвалою суду від 10.02.2017 року було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог за період з 26.07.1994 року по 25.06.2016 року в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Представник УПФУ в м. Білій Церкві позов не визнала, пояснила, що позивач не звертався до УПФУ із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії на підставі нової довідки про грошове забезпечення, крім того, отримана позивачем одноразова премія в сумі 100 крб. не входить до середнього заробітку для обчислення пенсії, це виплата, яка має разовий, тимчасовий характер і не відноситься до заробітної плати чи додаткової заробітної плати.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Як встановлено по справі, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджено посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, копією витягу з акту огляду МСЕК.

Позивач з 1994 року перебуває на обліку в УПФУ в м. Біла Церква та отримує пенсію по інвалідності, яку призначено відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія позивачу була розрахована згідно довідок про заробітну плату в зоні відчуження з 01.07.1986 року по 10.07.1986 року № 337 від 26.07.1994 року та від 24.04.1996 року № 13/264, які були видані Управлінням пожежної охорони ГУ МВС України в Київській області.

В судовому засіданні також встановлено, що 25.04.2016 року Головним управлінням ДСНС України в Київській області позивачу було видано нову довідку про оплату праці № 121 за роботу в зоні відчуження з 01.07.1986 року по 10.07.1986 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 за роботу в м. Чорнобиль за місцем служби ПВПЧ-3 на посаді начальника частини виплачена заробітна плата /грошове забезпечення/ в сумі 421 крб.20 коп. , а саме: 89 крб.- збережений середній заробіток за місцем роботи, 232,20 крб. -оплата праці за дні роботи /служби/ в зоні відчуження з кратністю 3, 100 крб. -премія за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження із фонду заробітної плати за участь в гасінні пожежі на ЧАЕС згідно наказу УПО УВД в Київській області № 135 від 30.12.1986 року.

Цю довідку позивачем було надано до УПФУ у місті Білій Церкві для перерахунку пенсії, але листом від 25.11.2016 року № 507/М-01, копія якого є в матеріалах справи, відповідач фактично відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії по інвалідності.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Порядок обчислення пенсій зазначеним категоріям осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2012 року діє Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210. Порядком передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

У разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному з неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. В такому випадку довідка про заробітну плату видається за формою, затвердженою Міністерством соціального захисту населення України (згідно листа від 27.02.1996 р. №01-3/244-013-21) за постановою Ради Міністрів Української РСР та Української Республіканської ради профспілок від 10.06.1986 року № 207-7 та у відповідності до інших нормативних актів про оплату праці, які діяли під час виконання роботи (служби) в зоні відчуження.

Відповідно до п.2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення /перерахунку/ пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 /в редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014 року/, зареєстровано в Мінюсті України 31.07.2014 року за № 895/25672, довідка про заробітну плату /дохід/ особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату, підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовано або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником або архівними установами.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року № 153/10-43 для працівників, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні відчуження, був встановлений 6-годинний робочий день та 6-ти денна робоча неділя.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 були встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розділеної на III, II, I зону небезпеки, провадилась відповідно у 5, 4, 3 - кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, відряджених у зону відчуження, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Перелік населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 07.08.86 р. № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.86 р. № 115), від 19.08.86 р. № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.86 р. № 124), від 18.09.86 р. № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.86 р. № 140), від 05.01.87 р. № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.87 р. № 1).

На решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії виходячи з підвищених на 100 % тарифних ставок, посадових окладів, відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 р. № 168).

Відповідно до рішення Урядової комісії від 02 лютого 1987 року № 351 після 01.03.1987 року оплата у зоні ЧАЕС провадилась на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 2 до 5.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 153/10-43, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 голові Урядової комісії було надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб.

За роботу в зоні була запроваджена одноразова премія за рахунок коштів, що виділялися Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР в розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, установ організацій незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії не повинен був перевищувати 400 крб. (підпункт 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7). Після визначення місячного розрахунку заробітної плати, для обчислення розміру пенсії в розмірах фактичних відшкодувань збитків додається до цієї суми.

Згідно з розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 рс працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що отримали гранично допустиму дозу опромінення, в зв'язку з чим вони не можуть бути допущені до виконання обов'язків в зонах, по місцю основної роботи виплачувалась одноразова винагорода, в т.ч. особам офіцерського і начальницького складу органів внутрішніх справ - 3 місячних окладів грошового забезпечення по посаді, а особам молодшого начальницького і рядового складу -500 крб.

Відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року за № 524-156 було надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до 100% тарифних ставках і посадових окладах. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок і окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості робіт. Цією ж постановою особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС , посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню виплачувалися в подвійному розмірі.

На осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ у відповідності до норм розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031-рс поширювалися положення розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986 р., де зазначено, що грошове забезпечення начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в 3,2,1 зонах небезпеки проводиться в 5,4,3-кратному розмірі посадових окладів, а особам офіцерського і начальницьких складів, прапорщикам і мічманам також із окладів за військове і спеціальне звання. Процентна надбавка за вислугу років та інші надбавки за основним місцем роботи (служби) нараховувалися на одинарний посадовий оклад.

У відповідності з п.3 постанови РМ СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР виділялись кошти із союзного бюджету на витрати, передбачені розпорядженням РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 та від 23.05.1986 року № 1031 /на оплату праці в зоні особливого контролю по підвищених до 100 % тарифних ставках, в кратних розмірах у зонах небезпеки , на виплату одноразової винагороди за отримання максимально допустимої дози радіації, на одноразову винагороду, яка виплачувалась за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в розмірі до 1000 крб. та на виплату премії в розмірі до 400 крб. у відповідності з п.3 постанови РМ СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195/.

Згідно з п.6 вказаного вище Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Відповідно до роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 12.04.2013 року, особам офіцерського складу було встановлено виплату одноразової винагороди за отриману гранично допустиму дозу опромінення в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим званням. До середнього заробітку для нарахування пенсії одноразова премія /винагорода/ за шкоду, заподіяну здоров'ю /переопромінення/, не входить.

Згідно Положення про Міністерство соціальної політики України, - Міністерство соціальної політики України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінсоцполітики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення.

Як вбачається з матеріалів справи та вказано вище, позивачу було виплачено премію в розмірі 100 крб. не за шкоду, заподіяну здоров'ю, а відповідно до наказу Управління пожежної охорони УВС Київської області № 135 від 30.12.1986 року за активну участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується копією виписки з цього наказу, премію виплачено із фонду заробітної плати.

За ст.2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, враховуючи викладене вище, вбачається, що премія в розмірі 100 крб., яка була виплачена позивачу, це винагорода за особливі умови праці із фонду заробітної плати, яка належить до додаткової заробітної плати, та входить до середнього заробітку для обчислення пенсії.

Аналогічна позиція викладена і в узагальненні Вищого адміністративного суду України від 01.01.2007року за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб'єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якому зокрема, зазначено, якщо судом буде встановлено, що особа одержала певні кошти в період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як заробітну плату, а не у зв'язку з отриманням підвищеної дози радіації, позовні вимоги про зобов'язання здійснити перерахування пенсії з урахуванням зазначених сум підлягають задоволенню.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1006-р від 25.11.1993 року «Про надання дозволу МВС на перерахунок грошового утримання колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 р. за № 1031рс, розрахунок такого грошового утримання здійснюється із посадового окладу і окладу за спеціальним званням, що діяли в період роботи в зоні відчуження ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Іншого порядку чи способу розрахунку грошового утримання чинним законодавством не передбачено.

Як встановлено судом, відповідно до наведених вище нормативно-правових актів оплата праці позивачу за роботу в зоні відчуження нарахована у відповідній кратності до зони перебування на підставі даних, зазначених в особових рахунках, що відображено у виданій йому довідці № 121 від 25.04.2016 року, на яку вказано вище.

А тому відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі зазначеної довідки, суд вважає протиправною.

При вирішенні спору судом приймаються до уваги і ті обставини, що при обчисленні пенсії позивачу в 1994 році було враховано премію в розмірі 100 крб., яку була зазначена в довідці про оплату праці позивача за роботу в зоні відчуження в 1986 році; при перерахунку пенсії в 1996 році на підставі довідки про оплату праці від 24.04.1996 року № 13/264 в заробіток, з якого обчислено пенсію, включено кратну оплату праці залежно від зони небезпеки /кратність 3/ та збережений заробіток за місцем основної служби.

Наведене стверджується копіями довідок про оплату праці, також вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача № 015/188127, яка оглядалася в судовому засіданні.

Позивач також просить суд зобов'язати відповідача провести йому перерахунок пенсії з урахуванням подвійного посадового окладу та звання в сумі 154,80 крб., крім наведених вище сум, які вказано в довідці про оплату праці від 25.04.2016 року № 121, тобто, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний включити до розрахунку пенсії всі види оплати праці, які вказані в наданих ним довідках про оплату його роботи в зоні відчуження.

Але ці вимоги суд вважає необґрунтованими, оскільки перерахунок пенсії органи ПФУ проводять на підставі довідок про оплату праці, які видаються відповідними підприємствами, установами, організаціями, органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно включати до розрахунку пенсії ті чи інші суми, які вказані в різних довідках про оплату праці, в останній довідці, яку надав позивач для перерахунку пенсії, оплата в сумі 154,80 крб. не вказана.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, відповідач, відмовляючи позивачу в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням довідки про оплату праці за роботу в зоні відчуження № 121 від 25.04.2016 року, діяв всупереч з нормами законодавства, на які вказано вище в постанові.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про оплату праці», Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, Порядком подання та оформлення документів для призначення /перерахунку/ пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 /в редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014 року/, зареєстровано в Мінюсті України 31.07.2014 року за № 895/25672, постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які зайняті на роботах, що пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища», ст.ст. 6,17,71, 99, 158-163, 167,185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного Фонду України у місті Білій Церкві Київської області щодо проведення перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у місті Білій Церкві Київської області провести ОСОБА_1 з 26 червня 2016 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності із заробітної плати за виконання робіт в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно довідки про оплату праці від 25 квітня 2016 року № 121, видану Головним управлінням ДСНС України в Київській області.

В решті позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко