Справа № 204/8365/16-а
Суддя: Книш А. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №204/8365/16-а
Провадження №2а/204/39/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Рибак К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача Родіна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції у м.Дніпро капітана поліції Родіна Сергія Вікторовича про скасування постанови про справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив постанову про накладення адміністративного стягнення визнати незаконною та скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також позивач просив поновити йому строк апеляційного оскарження у зв'язку з поверненням позову. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 листопада 2016 року о 04 год. 48 хв. він керував автомобілем HYUNDAI Tucson, номерний знак НОМЕР_1, по вул.Курчатова, 10 біля автовокзалу з проспекту Івана Мазепи у м. Дніпро. Під'їхавши до автовокзалу він не побачив знак 3.34 «Зупинку заборонено», тому, що він знаходився ближче до пр. Яворницького. Позивач зупинився біля в'їзду до автовокзалу у зв'язку з тим, що перед ним було декілька автобусів, які заїжджали до автовокзалу. До позивача одразу під'їхала машина патрульної поліції та до нього підійшов працівник поліції, дуже невнятно представився і повідомив позивача, що він не виконав вимоги знаку 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Позивач спробував пояснити причину своєї зупинки та приводячи доводи, що він навіть не глушив двигун і збирався заїхати на стоянку автовокзалу, але працівник поліції не захотів слухати його пояснення та запросив колегу зачитати позивачу його права. Постановою ЕАА №035457 УПП у м.Дніпро капітаном поліції Родіним С.В. 3 батальйону 6 роти від 14 листопада 2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн. Позивач вважає, що на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки біля автовокзалу він зупинився, щоб пропустити автобуси, які стояли попереду; відповідач ігнорував його прохання про усне зауваження чи попередження та погрожував складанням другої постанови за невиконання вимог ст.15.9 п. «в» (зупинка забороняється: на естакадах мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях). Також позивач, відповідно до його пояснень до заперечення відповідача, вважає, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а саме по вул. Троїцька площа, 2-А, а натомість інспектор Родін С.В. пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, позивача було позбавлено можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Вважає, що відповідачем не дотримано вимог ч.3 ст. 258 КУпАП, постанова була винесена без розгляду справи. На підставі викладеного позивач вважає зазначену постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням законодавства.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та визнав, що він дійсно зупинився в дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки сам знак він не помітив. Також позивач зазначив, так як йому стало зле, оскільки він хворіє на тахікардію, він дійсно потім здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Докази на підтвердження стану здоров'я у нього відсутні.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що підтримає свої письмові заперечення проти позову, та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач суду пояснив, що під час патрулювання 14 листопада 2016 року він помітив автомобіль марки HYUNDAI Tucson, номерний знак НОМЕР_1, який не виконав вимоги знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги знаку 3.34 Додатку 1 Правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 в м. Дніпро по вул. Курчатова біля будинку 10, під забороняючим зупинку знаком. Він підійшов до машини та побачив позивача сидячого на пасажирському сидінні. На його питання позивач відповів, що чекає дружину. Також відповідач зазначив, що ним було запитано позивача стосовно його стану здоров'я та останній на здоров'я не скаржився. Відповідач зауважив, що час складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме 04 год. 48 хв., є часом, коли рух транспорту максимально розвантажений, транспорту майже не має взагалі, а позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відносно позивача капітаном поліції 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро Родіним С.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА№035457, згідно якої, 14 листопада 2016 року о 04 год. 48 хв. водій транспортного засобу HYUNDAI Tucson, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 не виконав вимоги знаку 3.34., чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., що підтверджується копією зазначеної вище постанови, наявною в матеріалах справи.

Згідно п. 3.34 «Зупинку заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення, зокрема, вимог дорожніх знаків.

Судом враховується та обставина, що позивач в судовому засіданні визнав, що він зупинився в дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки не помітив знак, та в подальшому здійснив стоянку в зоні дії даного знаку, що не підлягає доказуванню відповідно до ч.3 ст.72 КАС України.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.3 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Позивач стверджує про поважність здійснення стоянки в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки йому стало зле, так як він хворіє на тахікардію. Однак, судом дана обставина не приймається до уваги, оскільки докази на підтвердження стану здоров'я у позивача відсутні. Причини поважності неможливості самостійно надати докази стосовно свого стану здоров'я позивачем суду не були зазначені. Клопотання стосовно витребування такого доказу судом позивачем не заявлялося.

Доводи позивача про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ч. 3 ст. 258 КУпАП суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на власному розсуді та суб'єктивному тлумаченні зазначених положень Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 КпАП України протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова була винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останньою застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Такий порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено, зокрема, п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова не суперечить вимогам ч. 3 ст. 258 КпАП України.

Посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами є безпідставними, оскільки по суті ці посилання не вказують на протиправність прийняття вказаної постанови.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, остання прийнята відповідачем за обставин та підстав, викладених у ній, проти чого не заперечував сам позивач.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Вимога позивача про закриття провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає, враховуючи вищенаведені обставини та норм п.3 ч.3 ст.17 КАС України, оскільки компетенція суду при розгляді адміністративної справи не поширюється на розгляд самої справи про адміністративне правопорушення по суті.

Позовна вимога позивача щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв'язку з поверненням позову також не підлягає задоволенню, як така, що не підлягає розгляду відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи, у даному випадку про скасування постанови про справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 71, 99, 100, 160 - 163, 171? Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління поліції у м.Дніпро капітана поліції Родіна Сергія Вікторовича про скасування постанови про справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Книш