Справа № 500/6264/16-а
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/6264/16-а
Провадження № 2-а/500/29/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року 16год. 11хв.

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

за участю секретаря - Хачатрян А.Т.

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_3, в якій позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 783 від 21.11.2016 року, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу розміром 5950 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність постанови про накладення штрафу з огляду наступного. 08.11.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. було складений протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП. 21.11.2016р. за даним протоколом була винесена постанова №783 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП України та йому було призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 5950 грн. Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2016р. та при прийнятті постанови №783 по справі про адміністративне правопорушення від 21.11.2016р. відсутні відомості відносно особи правопорушника у графах «Дата народження» та «Місце народження». У зв'язку з чим, вважає, що порушені вимоги ст. 283 КУпАП України.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримав.

Відповідач заперечення на позов не надав, у судові засідання представник не з'явився, незважаючи на те, що про час, місце та дату судових засідань був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2016р. на адресу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 від 29.09.2017р. щодо самовільного будівництва ОСОБА_3

19.10.2016р. за №2070 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області було видане направлення для проведення позапланової перевірки на АДРЕСА_1

Згідно Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2016р. гр. ОСОБА_3, який є власником 6/7 часток житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, виконує будівельні роботи з реконструкції житлового будинку літ. «А,», а саме будує прибудову до житлового будинку літ. «А,» (кв. НОМЕР_1) в притул до сусіднього житлового будинку під. Літ. «А» (кв. №1) та жодних дозвільних документів на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку «А,» (кв. НОМЕР_1) ОСОБА_3 не надав. Чим ОСОБА_3 порушив ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

08.11.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. було складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, у якому зазначено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на реконструкцію житлового будинку літ. «А'» (кв. НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 виявлено порушення, а саме: ОСОБА_3 самовільно, без жодних дозвільних документів на виконання будівельних робіт, виконує будівельні роботи з реконструкції житлового будинку літ. «А'» що є порушенням ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У вказаному протоколі повідомлено позивача про призначення розгляду справи про адміністративне правопорушення на 21.11.2016р. на 10:00.

У вказаному протоколі позивач розписався та копію протоколу отримав.

Також, 08.11.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. був винесений припис про зупинення виконання будівельних робіт з 08.11.2016р. та усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 08.12.2016р.

21.11.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською С.В. прийнята постанова № 783 від 21.11.2016р. по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. В зазначеній постанові вказано, що позивач порушив ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Копію постанови позивач отримав 23.11.2016р., про що свідчить його підпис.

Не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення штрафу, позивач оскаржив її до суду, посилаючись на те, що постанова прийнята в порушення вимог ст. 283 КУпАП, а саме: відсутні відомості відносно особи правопорушника у графах «Дата народження» та «Місце народження».

На думку суду, оскаржена позивачем постанова про накладення штрафу є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню з огляду наступного.

Правові та організаційні засади містобудівної діяльності врегульовано положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI.

Згідно із ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частин 1-3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено Порядком № 553.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Посадові особи інспекцій мають службові посвідчення встановленого зразка, форма якого затверджується Мінрегіоном, а також особистий штамп із зазначенням номера і найменування інспекції, яку вони представляють.

Згідно з пунктів 5, 7, 8 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. За результатами перевірки суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, складається відповідний акт у двох примірниках.

Пунктом 11 Порядку № 553 передбачено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Пунктом 2 Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 187 від 19 листопада 2012 року «Про уповноваження територіальних органів - Інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (щодо дозвільно-реєстраційних процедур та здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю)» керівників територіальних органів та їх заступників від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України уповноважено накладати штрафи у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до пунктів 17, 18, 19, 20 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Судом встановлено, що позивач був своєчасно повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.11.2016р. є його особистий підпис.

Таким чином, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, відповідачем не було порушено процесуальних вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як в вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2004р., зареєстрованого в реєстрі №2-3476, ОСОБА_1 є власником 6/7 часток житлового будинку з надвірними спорудами. В цілому житловий будинок складається із літ. «А» з житловою площею - 16,7 кв.м. Згідно технічного паспорту від 01.03.2006р., який виданий Ізмаїльським МБТІ, ОСОБА_1 належить житловий будинок під літ. «А'», який зазначений як кв. НОМЕР_1, загальною площею 22,1 кв.м. Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з реконструкції житлового будинку під літ. «А'», а саме будує прибудову до житлового будинку літ. «А'» (кв. НОМЕР_1) в притул до сусіднього житлового будинку під літ. «А» (кв. НОМЕР_2). Жодних дозвільних документів на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку літ. «А'» (кв. НОМЕР_1) ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до ч.5 ст.96 КУпАП, виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 3.2 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва. Згідно п. 3.21 реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_1 самовільно, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, виконував будівельні роботи з реконструкції житлового будинку літ. «А'» (кв. НОМЕР_1).

Таким чином, ОСОБА_3 було порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач та його представник факт вчинення вказаного порушення та здійснення будівельних робіт з реконструкції без відповідного повідомлення не заперечували та визнали.

Згідно ст. 283 КУпАП України постанова повинна містити, зокрема відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування.

Так, дійсно у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.11.2016р. та у постанові №783 по справі про адміністративне правопорушення від 21.11.2016р. відсутні відомості відносно особи правопорушника у графах «Дата народження» та «Місце народження».

Але ж, порушення ОСОБА_3 вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які виразилися у виконанні будівельних робіт з реконструкції житлового будинку під літ. «А'» без дозвільних на то документів, без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, не спростовано. Про дату розгляду протоколу ОСОБА_3 був повідомлений, про що свідчить його підпис в протоколі. Наведені позивачем аргументи не свідчать про протиправність прийнятої по справі про адміністративне правопорушення № 783 від 21.11.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу розміром 5950 грн.

Законна та обґрунтована постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути скасована з формальних підстав.

Крім того, у п.6 оскарженої постанови є посилання на данні паспорту позивача, в якому зазначена інформація щодо дати та місця його народження, що свідчить про встановлення цих обставин відповідачем при прийнятті вказаної постанови.

Інших підстав в підтвердження протиправності оскарженої постанови позивач та його представник не навів.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 17.02.2017р.

Суддя: А.С.Адамов