Справа № 826/25258/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом «Представництва «Еколог» СП. З О.О.» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

«Представництво «Еколог» СП. З О.О.» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.11.2015 року №, №, №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов»язковою, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що податковим органом в період з 10.09.2015 року по 15.10.2015 року (з урахуванням продовження терміну проведення перевірки згідно наказу від 07.10.2015 року №2023) проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

В ході проведення перевірки Відповідачем встановлено порушення: п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, пп. 138.10.2 п. 138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.149.1 ст.149 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2012 рік в сумі 9653 грн. та податку на прибуток всього у сумі 114744 грн., в тому числі: за 2012 рік на суму 6633 грн., за 2013 рік на суму 6345 грн., за 2014 рік на суму 101766 грн.;

ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.10 ст. 201 Кодексу, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 127 955 грн. та залишку від'ємного значення, який після відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 5 грн. в лютому 2014 року.

За наслідками перевірки податковим органом складено акт від 22.10.2015 року №929/26-54-22-03/26610776.

Письмові заперечення Позивача від 28.10.2015 року № 28-10/15, контролюючим органом залишено без задоволення.

На підставі вищевказаного акту податкової перевірки Відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2015 року:

№ , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 9653,00 гривень;

№ , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 05,00 гривень;

№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 127995,00 гривень, нараховані штрафні санкції в сумі 31999,00 гривень;

№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 114744,00 гривень, нараховані штрафні санкції в сумі 28686,00 гривень.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами пункту 198.2 статті 198 Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно пункту 198.3 статті 198 Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу передбачено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до п.201.6 ст.201 Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

За приписами п.201.10 ст.201 Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Положеннями ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

За приписами абз.2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

З аналізу наведених норм випливає, що будь-які документи (у тому числі акти, накладні, виписки з банківських рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, то відповідні документи не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 зазначено, що для висновків про наявність порушень податкового законодавства у діях платника в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників ПДВ, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

При дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Київський завод ПТО» (Підрядник) та «Представництво «Еколог» СП. З О.О.» (Замовник) укладено договір підряду №180601-ОД на виконання робіт на об'єкті від 18.06.2013 року, за яким «Підрядник» зобов'язується передати замовнику «Товар» (надалі - Устаткування) та виконати комплекс робіт «монтажні та пуско-налагоджувальні роботи» (надалі - Роботи), згідно Додатку № 1 (специфікація) та Додатків №2-8 (Габаритні креслення талів та кранів), які є невід'ємною частиною цього Договору, в межах договірної ціни власними силами, здати в обумовлені строки об'єкт в експлуатацію «Замовнику»; «Замовник» зобов'язується провести оплату поставленого устаткування і виконані роботи на умовах цього Договору; даний Договір укладено в рамках виконання Контрактів №№ OdUIP-S&I-PS-L1/E?(будівництво каналізаційно-насосної станції КНС-6Б); OdUIP-S&I-PS-L2/E (будівництво каналізаційно-насосної станції КНС-7А) від 21.07.2012р. (м.Одеса).

На підтвердження виконання умов вказаного договору Позивачем надано: інформаційний лист Підрядника №14-12/11-2013 від 12.11.2013 року; копію креслень «Проект реконструкції магістральної частини водовідведення м.Одеси»; банківські виписки (оплата по Договору 1938402,00 грн); видаткову накладну №160101 від 16.01.2014 року; товарно-транспортні накладні №160101/1 від 16 січня 2014 року та №160101/2 від 16 січня 2014 року; акти монтажу та випробувань кранів від 07 лютого 2014 року (21 шт.); податкові накладні №4 від 16.01.2014, №6 від 30.10.2013, №8 від 30.07.2013 року; картки бухгалтерських рахунків 3711, 631, 281 за період з липня 2013 року по квітень 2014 року; фотозвіт (товар, після монтажних та пусконалагоджувальних робіт) - 14 фотографій; посилання на офіційний сайт ТОВ «Київський завод ПТО».

Крім того, товар отриманий від ТОВ «Київський завод ПТО» на підставі вказаного договору був реалізований «Представництву «ПРЖЕДЗІБОРСТВО ІНЖЕНЕРІЇ ОХРОНИ СРОДОВІСКА «ЕКОКЛАР» СП. З О.О.», що підтверджується наступними документами: договором поставки №200601-ОД від 20.06.2013 року; видатковою накладною №3 від 07.02.2014 року (на загальну суму 1996554,06 гривень); податковою накладною №1 від 07.02.2014 року (сума ПДВ - 332759,01 гривень).

Також, між ТОВ «Электрохаус» (Постачальник) та «Представництвом «Еколог» СП. З О.О.» (Покупець) укладені договори поставки від 31.10.2012 року №000341/2 та від 01.04.2013 №Ел-032, за яким Постачальник продає, а Покупець купує і оплачує кабельно-провідникову продукцію в кількості та по цінах, вказаних у накладних, рахунках або інших документах.

Виконання вказаної господарської операції підтверджується такими документами: видатковими накладними від 04.12.2014 року №349 на загальну суму 24985,30 грн., від 11.02.2013 року №23 на загальну суму 34938,00 грн., від 11.12.2013 року №24 на загальну суму 442,80 грн., від 26.04.2013 року №77 на загальну суму 25693,00 грн.; виписками банку про здійснення розрахунку; картками рахунків 3711, 631; товарно-транспортними накладними від 04.12.2012 року №1, від 11.02.2013 року №1, від 26.04.2013 року №2.

Даний товар придбаний для здійснення поставки та електромонтажних робіт у рамках виконання Контракту від 29.03.2013 року № UIP-KHV-ICB-01C «Поставка та монтаж насосного обладнання для 24 каналізаційних насосних станцій та 5 насосних агрегатів для Головної міської каналізаційної насосної станції» (м.Харків); реалізований Комунальному підприємству каналізаційного господарства «Харківводоканал», що підтверджується наданими документами: контракт №UIP-KHV-ICB-01C від 29.03.2013 року, акт приймання-передачі обладнання №4Р/КНV/2013 від 05.07.2013 року (на загальну суму 1 910 299,66 гривень), акт списання матеріалів від 31.03.2013 року (на загальну суму 43 043,38 гривень), накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 19.04.2013 року (на загальну суму 91 445,30 гривень), накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 17.05.2013 року (на загальну суму 772,87 гривень), податкова накладна №2 від 15.07.2013 року (сума ПДВ - 286 878,28 гривень), банківська виписка (отримання оплати за Товар від Міністерства фінансів України).

Також, на підтвердження проведення господарської операції між «Представництвом «Еколог» СП. З О.О.» та ТОВ «Індепендент Груп» по наданню послуг сертифікації подано такі документи: рахунок №СФ-0000283 від 27.07.2012 року, акт від 02.08.2012 року №020811 здачі-прийняття робіт (надання послуг сертифікації) в сумі 2916,67 грн., податкова накладна №11 від 02.08.2012 року, лист Замовника №378/1 від 17.05.2012 року, ухвала №21-05/12УП від 21.05.2012 року, лист №12-07/12 від 12.07.2012 року, довіреність №12-07/12 від 12.07.2012 року, банківська виписка про здійснення розрахунків, рішення органу сертифікації №066/7369 від 27.07.2012 року, декларація про відповідність.

Вказана операція здійснювалась Позивачем для забезпечення сертифікації товару електролізної установки В1-150 08ЕС виробництва «Siemens Water Technologies» випуску 2012 року, що постачається «EKOLOG SPOMASZ» SP Z O.O. в рамках реалізації Контракту №UIP-NVB-ICB-04 від 22.06.2011 року на закупівлю обладнання для водопідготовки між Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Новоград-Волинської міської ради і Консорціумом, який складається з «EKOLOG SPOMASZ» SP Z O.O - Лідер Консорціуму, Przedsiebiorstwo Inzynierii Ochrony Srodowiska «EKOKLAR» sp z o.o. - Член Консорціуму.

Отже, викладені обставини та надані первинні документи свідчать про те, що господарські відносини Позивача з його контрагентами, а саме: ТОВ «Київський завод ПТО», ТОВ «Електрохаус» (перейменоване з ПП «Електрохаус»), ТОВ «Індепендент Груп» мали реальний характер та були спрямовані на настання правових наслідків та досягнення економічної мети.

Посилання апелянта на те, що господарська діяльність Позивача з контрагентами не мала реального характеру, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з такого.

У відповідності до п.4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом Державної податкової адміністрації України № 236 від 22 квітня 2011 року, передбачено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від підписання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами Державної податкової служби України.

При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу Державної податкової служби забезпечує проведення такої звірки.

З наведеного випливає, що в акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, а тому акт від 14.05.2014 року №1354/26-55-22-07/36589014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод ПТО», а також акт 30.01.2014 року №38/20-31-22-03-07/37093279 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП «Електрохаус» () щодо підтвердження господарських відносини з платниками податків за період з 31.10.2010 року по 22.01.2014 року», не може бути доказом фіктивності господарської діяльності Позивача з вказаними контрагентами.

Також, щодо посилання апелянта на акт від № 2224/2220/36050449 від 20.12.2012 року в якому зазначено, що ТОВ «Індепендент Груп» має ознаки фіктивного підприємства та здійснювало безтоварну діяльність для «конвертації» грошових коштів в готівку, отриманих від підприємств, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 4 статті 72 КАС України встановлено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Наведеними нормами закону встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Відповідачем не надано доказів винесення вироку у кримінальній справі, яким би було визнано факт діяльності фіктивності контрагента Позивача.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що господарські операції Позивача з контрагентами мали реальний характер, замовлення та надання робіт оформлені не лише документально, а й спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними правочинами, а тому податкові повідомлення-рішення від 09.11.2015 року №, №, №, № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 13 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.