Справа № 372/3389/16-а
Суддя: Висоцька Г. В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/3389/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 лютого 2017 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г. В.

при секретарі Євдокімовій В. С.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Андрєєва Д. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

08.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що 24.11.2014 року в нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби.Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.Він звернувся до відповідачів та надав всі документи, проте відповідачі категорично відмовилися від реалізації його права на соціальний захист.Просить суд визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення йому документів; зобов`язати нарахувати та виплатити Міністерству оборони України на його користь одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.
В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи їх наступним. Ст. 3 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено коло осіб на яких поширюється його дія. Позивач військовослужбовцем Збройних Сил України ніколи не був, тому на нього не розповсюджується положення ст. 16 цього Закону та норми постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.Крім того, позивач не звертався до Комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, а тому підстав для зобов`язання Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю позивача, не має. Міністерства оборони України не відмовляло позивачу. Оскільки позивач був звільнений з Прикордонних військ КДБ СРСР, то одноразову грошову допомогу позивачу повинна виплачувати Державна прикордонна служба України.
З письмових заперечень представника ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що позивач військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби чи органах Державної прикордонної служби України ніколи не проходив, жодних розрахунків під час його звільнення з військової служби органами Державної прикордонної служби не здійснювалось, тому права на отримання грошової допомоги не має.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройний Силах Радянського Союзу з 12 травня 1980 року по 13 лютого 1981 року, приймаючи участь у бойових діях в Афганістані. (а.с. 13-17).
Позивачу згідно з виписки із акту огляду МСЕК від 24.11.2014 року первинно встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, контузії та захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 21).
Сторона відповідачів зазначає, що позивач військовослужбовцем Збройних Сил України ніколи не був, тому на нього не розповсюджується положення ст. 16 цього Закону та норми постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що право на грошовому допомогу у звільненого військовослужбовця наступає в момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги, тому до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, в тому числі і для визначення розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільненні, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на день встановлення позивачу ІІ групу інвалідності 24 листопада 2014 року.
Постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
У витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 3153 від 16.10.2014 року) зазначено, що травма, контузія, захворювання, пов`язане з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а. с. 20).
З заперечень Міністерства Оборони України вбачається, що заява позивача з доданими документами Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби не розглядалась, пропозиції не формувались, протокол не складався і Міністру оборони України для прийняття рішення не подавався, а тому не має підстав для зобов`язання Міністерства оборони України призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю позивача.
Разом з тим, у відповіді Адміністрації державної прикордонної служби України від 03.09.2015 року № 11/М-4516 зазначено, що комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби дійшла висновку про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, оскільки він проходив службу не в Збройних Силах СРСР, а в прикордонних військах КДБ СРСР (а.с.23).
При цьому також вбачається, що раніше ОСОБА_1 було відмовлено Обухівським районним військовим комісаріатом Київської області від 11.08.2015 року у нарахуванні грошової допомоги та повернуто пакет документів без реалізації, як такий, що надісланий не за належністю, із посиланням на п. 17 Постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975, так як особам, що звільнялися з Прикордонних військ виплата цієї допомоги здійснюється Державною прикордонною службою України (а.с. 22).
Таким чином, позивач був позбавлений можливості реалізувати свої вимоги шляхом розгляду пакету документів розпорядником бюджетних коштів, в даному випадку Міністерством оборони України, тому що Обухівський районний військовий комісаріат заперечив його право шляхом повернення йому пакету документів без реалізації, не передавши відповідний висновок розпоряднику бюджетних коштів.
Відповідно до п. 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. Військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом. Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. Затверджених постановою КМУ № 393 від 17 липня 1992 року установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави вважати, що законодавцем передбачено прирівняний соціальний захист військовослужбовців радянської армії до військовослужбовців Збройних сил України.
Розпорядником бюджетних коштів відповідно до ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»» є Міністерство оборони України.
Проте, як вбачається із наданих позивачем доказів повідомлення про вручення поштового відправлення заява про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із пакетом документів була направлена ним на ім`я Міністра оборони України за його юридичною адресою, на адресу Міністерства оборони України аналогічний пакет документів не надходив, що не заперечується сторонами. В зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання дій Міністерства оборони України неправомірними щодо повернення пакету документів ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
В зв`язку з тим, що позивачем був направлений відповідний пакет документів до Міністра оборони України 09.02.2016 р. відповідь про неналежність обраного суб`єкта звернення до нього не надходила, суд вважає за доцільне поновити строк звернення до суду із вказаним позовом.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтями 9, 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 , що дорівнює 200-кратному прожитковому мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на день встановлення йому інвалідності 2 групи, що настала внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, 24 листопада 2014 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відмовити в задоволенні позову в частині вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, якак її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя