Справа № 819/1148/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Справа № 876/9053/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Матковська З.М.

судді Запотічного І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року по справі № 819/1148/16 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2015 року №86861-17.

В обгрунтування адміністративного суду позивач покликається на те, що Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області 17 червня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №86861-17 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання по транспортному податку за 2015 рік у розмірі 25000,00 грн., оскільки останній є власником транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagon, 2014 року випуску. Позивач не погоджується з таким податковим повідомлення-рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що такий податок, запроваджено внаслідок внесення змін до Податкового кодексу (далі - ПК України), чинних з 01 січня 2015 року. Так як транспортний податок належить до місцевих податків, то такий податок має бути встановлений місцевою радою і відповідне рішення щодо цього має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін. У спірному випадку позивача вважає, що контролюючий орган може застосовувати транспортний податок з 2016 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 17 червня 2015 року № 86861-17; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною та прийнятою з порушенням норм матеріального права Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач покликається на те, що Тернопільський окружний адміністративний суд не врахував, що при адмініструванні транспортного податку у 2015 році контролюючий орган у своїй діяльності керується вимогами Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» преамбулою якого установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені цим Законом, згідно із Законом №71-VIII). Тобто, на обов'язок щодо оприлюднення рішення у частині встановлення місцевими радами транспортного податку на 2015 рік існував законодавчий мораторій. А отже, жодних порушень зі сторони Тернопільської міської ради щодо не оприлюднення до 15 липня зазначеного рішення не має.

Відповідач зазначає, що в оскаржуваній постанові суду першої інстанції наголошується на порушенні пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України, яке відбулося при прийнятті Закону №71-VIII, а саме, ніби порушився принцип стабільності податкового законодавства, коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. На переконання відповідача судом першої інстанції не враховано, що даний принцип законодавцем встановлено для дотримання його при наступній нормотворчості, та він не має відношенні до правозастосування. Таким чином відповідач зазначає, що вказана норма щодо застосування транспортного податку у 2015 році є чинною, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII неконституційним визнано не було. Жодного Рішення з цього приводу Конституційним Судом України не приймалось.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та ознайомившись із доводами апеляційної скарги, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржену постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero Wagon, 2014 року випуску, об'єм циліндрів двигуна 3200 сантиметрів кубічних, реєстраційний номер НОМЕР_1, дата першої реєстрації 07 серпня 2014 року, дата реєстрації транспортного засобу за позивачем - 10 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом СХХ 715016 про реєстрацію згаданого вище транспортного засобу.

27 січня 2015 року Тернопільською міською радою прийнято рішення за №6/55/13 «Про внесення змін до рішення від 05 січня 2011 року № 6/4/3 «Про місцеві податки і збори» та затверджено Положення про податок на майно. Даним рішенням Тернопільської міської ради та Положенням про податок на майно з 01 січня 2015 року встановлено місцевий податок - транспортний податок, ставка транспортного податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до статті 267 ПК України.

Судом встановлено, що Тернопільською ОДПІ на підставі отриманої інформації від Управління Державтоінспекції УМВС в Тернопільській області від 08 червня 2015 року з відомостями баз даних НАІС ДАІ України та інформаційно-пошукової системи ДАІ МВС України про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_1 та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України 17 червня 2015 року було винесене податкове повідомлення-рішення № 86861-17, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем- транспортний податок з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 25000 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28 вересня 2015 року позивач сплатив усю суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржене податкове-повідомлення рішення податковий орган порушив норми Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступних міркувань та мотивів.

Як встановлено судом з матеріалів справи Тернопільською ОДПІ на підставі отриманої інформації від Управління Державтоінспекції УМВС в Тернопільській області від 08 червня 2015 року з відомостями баз даних НАІС ДАІ України та інформаційно-пошукової системи ДАІ МВС України про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_1, та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, 17 червня 2015 року було винесене податкове повідомлення-рішення № 86861-17, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 25000 грн.

З доданої відповідачем світлокопії інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 сплатив до бюджету транспортний податок у розмірі 25000 грн.

Відповідно до п.1 ст.55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Порядок оскарження рішень податкового органу визначений ст. 56 Податкового кодексу України. Як випливає зі змісту частини другої та третьої статті 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів. Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Поряд з цим, абзацом другим частиною сімнадцятою даної статті 56 Податкового кодексу визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Судом встановлено, а матеріалами справи це підтверджується, що позивач не вживав заходів стосовно оскарження податкового повідомлення-рішення від 17 червня 2015 року №8861-17 до моменту звернення його до суду з даним позовом. Крім того, з матеріалами справи, а саме світлокопією інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1, підтверджується факт сплати позивачем податкового зобов'язання.

Відтак, виходячи з того, що позивачем тривалий час не вживалися заходи щодо оскарження рішення податкового органу, закінчення адміністративної процедури оскарження, враховуючи факт самостійного сплати позивачем податкового зобов'язання, що свідчить про його згоду з правомірністю оскарженого податкового повідомлення-рішення колегія суддів апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197,198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну Тернопільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області задовольнити, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року по справі № 819/1148/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя О.І.Довга

Судді З.М.Матковська

І.І.Запотічний

Повний текст постанови складено та підписано 14.02.2017р.