Справа № 2-а-149/10
Суддя: ЧОРНА Л. М.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа №2-а-149/10
Постанова Іменем України

04 червня 2010 року Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді

Чорної Л V. при секретарі Нахильчук С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красилові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ВДАІ Любарського району Житомирського області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора ДПС ВДАІ Любарського району Житомирської області сержанта міліції ОСОБА_2 серії АМ № 005276 від 30.11.2009 року його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КПАП України і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 500 грн.

30.11.2009 року о 06 год. 25 хв. він керуючи транспортним засобом 3909 державний номерний знак «ВХ 5805», рухався в с.Громада Любарського району Хмельницької області.

Вважає винесену постанову незаконною, оскільки правил дорожнього руху не порушував, обгін на перехресті не здійснював. Інспектор Андрієв Ю.О. не надав об'єктивної оцінки обставинам справи, а докази скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відсутні. Просить поновити строк для оскарження постанови, оскільки з 07 по 18 грудня 2009 року знаходився на пересувному характері робіт на обєкті Бердичівського ЛВУМГ та скасувати постанову серії АМ № 005276 від 30.11.2009 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 500 гривень, тому що незаконна та винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а також визнати запис, зроблений в талоні до посвідчення водія, неправомірним та зобовязати відповідача видати новий талон без будь - яких записів.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Суду пояснив що строки оскарження ним пропущенні в звязку з тим, що він перебував у відрядженні 07 по 18 грудня 2009 року, а потім знаходився на лікуванні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, що дає підставу справу розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав,

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 пояснили, що вони їхали разом із позивачем в одній машині у відрядження. По дорозі, перед мостом, у с.Громада Любарського району Житомирської області, вони обігнали транспортний засіб марки «Фольцваген». Перехрестя вони не бачили. Зразу ж за мостом їх зупинили працівники ДАІ.

В судовому засіданні аналогічні покази дав свідок ОСОБА_5 і при цьому доповнив, що вони були зупинені в напрямку м.Любар, на перехресті вони нікого не обганяли.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП України складений 30.11.2009 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП України, в якому зазначено, що позивач о 06 годині 25 хвилин 29.11.2009 року в с. Громада Любарського району Житомирської області під час керування автомобілем ММ 3909» державний номерний знак «ВХ 5805»,порушив правила обгону, виконавши обгін на перехресті, чим порушив вимоги п.14,6 Правил дорожнього руху. Згідно зазначеного протоколу даною посадовою особою на підставі, г межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП України винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 500 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності та інше,

Згідно ст. 288 КУпАП України встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення мЄ е бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями встановленими цим Кодексом. За змістом ст. 293 КУпАП України під час розгляду позову на постанову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В судовому засіданні встановлено, що позивач оспорює допущення ним порушення п. 14.6 ГІДР і за що 'на нього був складений протокол за частиною 2 ст. 122 КУпАП України.

Допитані свідки підтримують пояснення позивача, підтверджуючи його перебування в відрядженні з 07 по'18 грудня 2009 року, а також заперечують здійснення обгону на перехресті іншого транспортного засобу, однак суд критично оцінює їх покази, оскільки з їх пояснень не зрозуміло, чи взагалі вони переїжджали перехрестя. Позивачем не надано суду підтвердження його перебування у відрядженні після 18 грудня 2009 року по 30.03.2010 року, та» як він звернувся з позовом до суду про скасування винесеної відносно нього постанови лише 30.03.2010 року, а т^чож не надав доказів про його перебування на лікуванні у вказаний період. >

Виходячи з наведеного позивачем пропущенні строки оскарження винесеної постанови, яку він отримав особисто 30.11.2009 року, що стверджується копією постанови наданої суду, з власноручним особистим підписом позивача. Скарга позивача на вказану постанову розглядалась управлінням ДА! в Житомирській області, підстав для скасування вказаної постанови знайдено не було, порушення позивачем п.14.6 ПДР України були підтвердженні поясненнями допитаного свідка події-водія мікроавтобуса.

На підставі вказаного протоколу відповідачем правомірно винесено постанову про накладення на позивача мінімального стягнення за ст.122ч.2 КУпАП України в розмірі 500 гривень.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення підлягає залишенню без зміни, а позов без задоволення.

Керуючись ст.ст. 69-70, 79, 99, 100, 138, 143, 151, 158-163 КАС України, ст.ст. 122 ч.2, 268,276,283-287 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

*

постановив:

V

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДАІ Любарського району Житомирського області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Красилівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її оголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя