Справа № 820/3320/16
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р.Справа № 820/3320/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Гнатченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС України у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016р. по справі № 820/3320/16 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України у Харківській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання поновити на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним рішення відповідача, викладене у наказі № 287-о про звільнення з посади старшого інспектора з ОД сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань ГУДФС у Харківській області в запас Збройних Сил України на підставі пп."г" (через скорочення штатів) п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня1998 року № 1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги"; зобов'язати відповідача поновити позивача на роботі на посаді старшого інспектора з ОД сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань ГУДФС у Харківській області; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17.05.2016 по дату прийняття остаточного рішення по даній справі; стягнути з відповідача на користь позивача 20000 гривень завданої моральної шкоди.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016р. адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання поновити на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди було задоволено частково.

Скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 17.05.2016 № 287-о про звільнення з посади старшого інспектора з особливих доручень сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3, відповідно до пп."г" п. 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114.

Поновлено старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора з особливих доручень сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області, з 17.05.2016.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, з 17.05.2016 по день прийняття рішення судом.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Допущено до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 в органах ДФС на посаді старшого інспектора з особливих доручень сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області з 17.05.2016, в частині стягнення грошового забезпечення в межах одного місяця.

Відповідач, частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016р. в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, а в іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016р. без змін.

Судове рішення в частині відмови в задоволенні позову сторонами не оскаржується.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 03.11.2010 позивач ОСОБА_3 працювала в органах ДФС на різних посадах, з березня 2015 року працювала на посаді старшого інспектора з особливих доручень сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області (а.с.16-17,40, 65).

Враховуючи реалізацію програми Уряду по скороченню на 30% граничної чисельності працівників територіальних органів ДФС України, штатним розписом на 2016 рік ГУ ДФС у Харківській області, у секторі діловодства слідчого управління фінансових розслідувань, де працювала позивач, затверджено 2 штатні посади, а саме: завідуючого сектору та старший інспектор з особливих доручень (а.с.87-91), при цьому в 2015 році лічилось 4 штатні посади, а саме: завідуючий сектору та 3 посади старших інспекторів з особливих доручень (а.с.92-95). Отже, на час спірних правовідносин, скороченню підлягало 2 посади старших інспекторів з особливих доручень.

03.02.2016 ГУ ДФС у Харківській області в письмовій формі (а.с.45) старшого інспектора з особливих доручень сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3 було попереджено про вивільнення її з займаної посади, що підтверджується відповідним підписом ОСОБА_3

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 №1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114, наказом ГУ в Харківській області від 17.05.2016 №287-о (а.с. 46), звільнено в запас Збройних Сил України за підпунктом "г" п. 64 (через скорочення штатів) старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3, старшого інспектора з особливих доручень сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області, 17.05.2016.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що що оскаржуваний наказ про звільнення позивача винесений відповідачем всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо проходження служби в органах ДФС податкової міліції в даному випадку врегульовано зокрема Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114, Положенням про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової міліції, затвердженого наказом ДФС України від 17.10.2014 №198.

Відповідно до п. 43 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, просування по службі осіб рядового і начальницького складу провадиться, як правило, на конкурсній основі з урахуванням їх ділових і особистих якостей, результатів роботи і проявленої здатності виконання обов'язків на вищій посаді, а також висновків атестації.

Пунктом 48 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку.

Наказом ДФС України від 17.10.2014 №198 затверджено Положення про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової поліції (а.с.46-51).

Відповідно до п. п. 16.3 Положення про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової поліції, позачергове атестування для всього особового складу або окремих його категорій, незалежно від строку попереднього атестування, оголошується наказом (начальника головного управління в областях та місті Києві, Міжрегіонального головного управління ДФС України - Центрального офісу з обслуговування великих платників) у випадках проведення організаційно-штатних змін у підрозділах податкової міліції.

Підпунктом 16.2 Положення про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової поліції встановлено, що графік проведення атестацій доводиться до відома працівників податкової міліції (під підпис) не пізніше ніж за десять днів до її проведення.

Як свідчать матеріали справи, наказом ГУ ДФС у Харківській області від 03.02.2016 № 58-о (а.с.52) визначено провести позачергове атестування всього особового складу податкової міліції ГУ ДФС у Харківській області, призначення (звільнення) яких здійснюється начальником Головного управління, а також затверджено графік проведення атестування особового складу податкової міліції ГУ ДФС у Харківській області.

Відповідно до затвердженого графіку проведення атестування особового складу податкової міліції ГУ ДФС у Харківській області, датою атестування управління фінансових розслідувань визначено 28.04.2016 р. (а.с. 53).

Згідно з п. п. 16.4 Положення про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової поліції атестація проводиться як правило в присутності працівника, який проходить атестацію на засіданні атестаційної комісії в день, встановлений графіком. У разі неявки атестата на засідання без поважних причин атестаційна комісія має право провести атестацію за його відсутності. До поважних причин у цьому випадку можна віднести: хворобу, відпустку за сімейними обставинами, відрядження тощо. В разі виникнення поважних причин, особа яка атестується, повинна попередити (не менш ніж за добу) секретаря атестаційної комісії письмово або по телефону.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що на час проведення атестації ОСОБА_3 перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності (а.с. 96), а також засвідчено відповідними службовими записками (а.с.56,57). Тобто, 28.04.2016 причина відсутність позивача на атестації є поважною.

Атестаційна комісія визначає рівень професійної придатності працівника, вносить пропозиції про проведення службової перевірки, а також надає рекомендації про направлення працівника для освідування військово - лікарською комісією з метою визначення шкоди, завданої здоров'ю працівника в процесі його оперативно-службової діяльності (п. 17 Положення про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової поліції).

Відповідно до змісту Положення про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової поліції, до атестаційного листа вноситься висновок безпосереднього керівника щодо атестованого працівника, який враховується атестаційною комісією при прийнятті остаточно рішення.

Працівник, який атестувався, ознайомлюється з висновком атестаційної комісії в атестаційному листі (додаток 1), ставить свій підпис і дату. У разі незгоди з висновком атестаційної комісії працівник, який атестувався, щодо якого прийнято рішення, має право протягом 3 днів з часу ознайомлення з рішенням, подати мотивований рапорт на ім'я керівника, який має право призначати її на посаду (п.п.16.5 Положення про атестаційну комісію по роботі з працівниками податкової поліції).

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що атестування позивача було проведено 17.05.2016 р. та згідно атестаційного листа ОСОБА_3, висновок безпосереднього керівника - завідуючої сектору діловодства слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області Козіної Н. М. про ділові, професійні, моральні та особисті якості вказано працівника, а також рівень культури і здатність працювати з людьми, визначає, що позивач займаній посаді відповідає, однак у зв'язку скороченням штатів та неможливістю подальшого використання службі у податковій міліції підлягає звільненню. З зазначеним висновком ОСОБА_3 не погодилась під час ознайомлення 21.04.2016, що підтверджується відповідною відміткою (а.с. 58-60).

Позивач написала на ім'я в.о. начальника ГУ ДФС у Харківській області Рибакову М.В. відповідний рапорт від 21.04.2016 про незгоду з вказаним висновку, у зв'язку з тим, що при складанні вказаного висновку про звільнення позивача не враховано положення інших статей Кодексу стосовно переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (а.с.18).

Колегія судів вказує на те, що відповідачем не було дотримано процедуру проведення атестування, оскільки про позачергову атестацію поза графіком, у зв'язку з тим, що позивач перебував на лікарняному не було повідомлено під розпис позивача.

Також, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про те, що на спірні правовідносини не поширюється вимоги КЗпП, оскільки так за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, трудове законодавство підлягає застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 по справі №21-8а15. Так, порядок звільнення працівника через скорочення штатів вказаним Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС не визначений, а тому до даних правовідносин підлягає застосуванню саме загальні положення норм трудового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Колегія судів вказує на те, що відповідачем не було дотримано встановленого законодавством порядку звільнення працівника за скороченням штату, а саме не було надано доказів пропонування позивачу інших вакантних посад при попередженні про звільнення, доказів відмови позивача від подальшого проходження служби, так і доказів щодо відсутності можливості подальшого використання позивача на службі.

Також, під час скорочення штату працівників у секторі здійснюється шляхом порівняння працівників враховуючи кваліфікацію, стаж роботі, професійні навички тощо працівника.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що можливість адміністрації при скорочені чисельності штату працівників надавати переважне право на залишення на роботі працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Таке право отримало назву "переважного права" на залишення на роботі. Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Зазвичай роботодавець повинен приготувати довідку у довільній формі про результати порівняльного аналізу і навести дані, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. У процесі такого порівняльного аналізу можна враховувати такі обставини: наявність відповідної освіти, післядипломну освіту, документи про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи у роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, відсутність зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, відсутність скарг, обсяги виконуваних робіт, дотримання строків доручених завдань тощо.

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що на час спірних правовідносин, позивач набула вищу освіту, та фактично займала більш тривалий час рівнозначну посаду, ніж ОСОБА_6, що визначено відповідними наказами щодо призначення обох осіб на посади, а тому суд не бере до уваги твердження апелянта стосовно того, що переважне право на посаду, яка залишилася після скорочення працівників сектору, мала саме старший інспектор сектору діловодства ОСОБА_6 у зв'язку з тим, що вона пройшла атестацію, мала на момент спірних правовідносин вищу освіту, а також займала більш тривали час рівнозначну посаду, ніж позивач.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що позивача було звільнено з роботи з порушенням Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскільки відповідач не довів відсутність можливості подальшого використання позивача на службі, а тому оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016р. по справі № 820/3320/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 14.02.2017 р.