Справа № 2а/2570/5702/2011
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а/2570/5702/2011

04.11.2011 КОПІЯ:

Справа № 2а/2570/5702/2011

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

"03" листопада 2011 р.

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Бородавкіна С.В. розглянувши матеріали адміністративного позову Приватного підприємства «Плюс-Мінус» до Державної податкової служби України про визнання неправомірним рішення про результати розгляду скарги,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач просить скасувати рішення податкового органу про результати розгляду його скарг в адміністративному судочинстві.

Однак рішення про результати розгляду скарг не є індивідуально-правовим актом суб’єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов’язків для Приватного підприємства «Плюс-Мінус», тому рішення про результати розгляду скарги не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Враховуючи положення чинного законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму висновків цих органів – офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов’язковий характер цих відносин.

Рішення суб’єкта владних повноважень у контексті положень КАСУ необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти – рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб

Правові акти індивідуальної дії – рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб, або які стосується конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Усі рішення суб’єкта владних мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач подав скаргу до Державної податкової адміністрації України в якій просив скасувати рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області №250700/26/32/028 від 24.02.2011 р. про сплату застосованих фінансових санкцій за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та рішення Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів від 27.04.2011 р. №2565/32-0415 про результати розгляду скарги.

Відповідно до ст. 17 КАС України предметом розгляду в адміністративній справі можуть бути лише такі рішення, дії чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень, з якими пов’язується виникнення прав та обов’язків у інших осіб. Рішення податкового органу за результатами розгляду скарги позивача не має обов’язкового характеру та не тягне за собою юридичних наслідків для Приватного підприємства «Плюс-Мінус», оскільки в даному випадку актом індивідуальної дії є рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області від 24.02.2011 р. №250700/26/32/028.

Враховуючи наведене, позовна вимога про скасування рішення про результати розгляду скарги не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена обставина згідно із п.1 ч.1 ст.109 є підставою для відмови у відкритті провадження про скасування рішення про результати розгляду скарги.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, –

УХВАЛИЛА :

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Плюс-Мінус» до Державної податкової служби України про визнання неправомірним рішення про результати розгляду скарги.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтею 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Бородавкіна