Справа № 264/7143/16-а
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7143/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в особі судді Іванченко А.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Левенцової Олени Ігорівни з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП рядового поліції Левенцової Олени Ігорівни серія АР № 334518 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУПАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. У постанові викладено, що водій автомобіля НОМЕР_1 22 грудня 2016 року о 9-50 Донецька область, м. Маріуполь, Лівобережний район, (б-р 50 років СРСР, 11 кв.) вул. Олімпійська, 18, водій порушив правила зупинки, здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних ТЗ, чим порушив п.п.15.9.е ПДД України», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУПАП». У наданих працівникам поліції письмових поясненнях, позивач не заперечував факт зупинки у вказаному місці, проте вказавши, що ця зупинка була вимушена, оскільки відчув несправність двигуна. Після чого увімкнув аварійну світлову сигналізацію та почав оглядати автомобіль на предмет неполадок. В цей час під'їхали працівники поліції та винесли постану про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час, однак вимоги п.п.е п.15.9 ПДР України не порушував, оскільки увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці. Натомість, інспектор виніс на місці постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не об'єктивно поставився до з'ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення та піддав адмінстягненню. Були порушені його права на захист, справу було розглянуто на місці, у зв'язку із чим він не зміг дати обґрунтовані пояснення та представити докази його невинності, при складанні протоколу про адмінправопорушення йому не були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Під час винесення постанови не дотримано вимог ст. 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, не було враховано данні про його особу, ступень провини, матеріальне становище, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою,що підлягає скасуванню.

Позивач та його представник підтримують в повному обсязі свої позовні вимоги та просять задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в м.Маріуполі в судове засідання не з'явився, надав заперечення, в яких не визнає позов та в підтвердження вини правопорушника надав диск з відеофіксацією правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП. Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року, № 1217, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 рокуза № 974/8295, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

За ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 334518 від 12 грудня 2016 року, вказана постанова була винесена на виконання своїх владних повноважень інспектором роти №3 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Левенцовою Оленою Ігорівною, яка є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ.

Позивачем не оспорюється, що 12 грудня 2016 року о 09.50 годині він керував автомобілем Chevrolet Tacuma, державний номер НОМЕР_2, та здійснив зупинку транспортного засобу біля будинку №18 по вул. Олімпійській в м.Маріуполі.

Згідно до п.п.е п.15.9. ПДД України , зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до п.15.14 ПДД України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Згідно до п. 9.9. ПДД України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно до п.9.10. ПДД України разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі:

а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Відповідальність за порушення даних пунктів ПДР передбачена ч.1ст.122 КУпАП.

Між тим, з наданого відеозапису правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зробив вимушену зупинку на дорозі та ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, а також після зробленого інспектором поліції зауваження, водій ОСОБА_1 намагався усунути допущені ним порушення ПДР України. З відеозапису також вбачається, що своїми діями водій не вчинив перешкод іншим учасникам руху та жодних тяжких наслідків від його дій не настало, у зв'язку з чим інспектор поліції мав можливість оцінити малозначність скоєного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення, винесена з порушенням вимог ст. 280 КУпАП та є протиправною, отже підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Левенцової Олени Ігорівни з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Постанову серії АР № 334518 від 12 грудня 2016 року, винесену інспектором роти №3 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Левенцовою Оленою Ігорівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України визнати незаконною та скасувати.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А. М. Іванченко