Справа № 591/4800/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р.Справа № 591/4800/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2016р. по справі № 591/4800/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області в якому просив суд визнати неправомірною відмову ПФУ у поновленні пенсії за вислугу років , зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанов Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.1992 р., № 264 від 10.02.2000 р., № 374 від 28.03.2002 р., № 713 від 09.08.2005 р., з урахуванням всього наявного у нього льотного стажу пілота, та виплатити різницю недоотриманої ним пенсії за період з 14.07.2016 року.

Постановою Зарічний районний суд м. Суми від 17.08.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 при поновленні виплати йому пенсії за вислугу років провести її перерахунок у відповідності до вимог ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як пілоту, члену екіпажу повітряного судна цивільної авіації. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанов Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.1992 р., № 264 від 10.02.200 р., № 374 від 28.03.2002 р., № 713 від 09.08.2005 р., з урахуванням всього наявного у нього льотного стажу пілота, та виплатити різницю недоотриманої ним пенсії за період з 14.07.2016 року.

Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає постанову необґрунтованою та прийнятою на підставі невірно встановлених фактичних обставин справи з порушенням норм матеріального права. Вказує , що позивач до управління із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразку не звертався, натомість останній звернувся до управління в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», і за результатами розгляду звернення йому надано відповідь 26.08.2016 року № 384/С, в якій роз'яснено норми законодавства, щодо визначення права на перерахунок пенсії. Відповідь на звернення Позивача управлінням надано відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Водночас, саме рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії Позивачу управлінням не приймалося. Водночас, судом першої інстанції не було взято до уваги тієї обставини, що позивач працював льотчиком інструктором у Сумському навчальному авіаційному центрі ДТСААФ, що підтверджується записами в трудовій книжці, але не в складі повітряних суден організацій цивільної авіації, а також не на посадах передбачених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.11.1999 № 1222 - XIV (тобто пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків - наглядачів і борт операторів). Таким чином, позивач не має права на вказаний перерахунок пенсії. Крім того, гр. ОСОБА_1 не отримував пенсію за вислугу років, як колишній пілот цивільної авіації, оскільки не мав відношення до цивільної авіації. Вказує на невірне застосування судом першої інстанції ст.78 і ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки вказані норми втратили чинність. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2016р. , прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову гр. ОСОБА_1 відмовити.

Позивач заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає , що судом повно та всебічно досліджені обставини справи, вірно визначено спірні правовідносини та вірно застосовано законодавство, що їх регулює, враховано існуючу судову практику вищих судових інстанцій із спірних правовідносин і прийняте законне та обґрунтоване рішення , апеляційна скарга не містить підстав для скасування постанови суду, просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Зарічного районного суду без змін .

Апеляційні скарги розглядаються відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач в період з 03.01.1982 р. по 14.10.1995р. працював льотчиком-інструктором Сумського учбового авіаційного центру ДТСААФ був командиром екіпажу вертольоту.

10.10.1995р. звільнився із займаної посади у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років і почав отримувати пенсію як колишній пілот цивільної авіації відповідно до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

В 2008 році у зв'язку із працевлаштуванням на льотну посаду пілотом вертольоту в авіакомпанії «Українські вертольоти» написав заяву про припинення виплати пенсії.

З 15.07.2008 року по 14.07.2016 року працював на посаді пілота вертольоту в авіакомпанії «Українські вертольоти», що підтверджується даними трудової книжки та не заперечується відповідачем (а.с.8-10).

26.07.2016р. з метою поновлення виплати йому пенсії після звільнення звернувся до відповідача із заявою встановленого зразку про поновлення йому виплати пенсії, надавши всі необхідні документи, що не спростовано відповідачем. Виплата пенсія була поновлена з 26.07.2016р.

16.08.2016 року він повторно звернувся із заявою до управління ПФУ про перерахунок пенсії з урахуванням приписів ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , внесених змін Законом України від 17.11.1999 № 1222 - XIV та постанов Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.1992 р., № 264 від 10.02.200 р., № 374 від 28.03.2002 р., № 713 від 09.08.2005 р., з урахуванням всього наявного у нього льотного стажу пілота, оскільки , на його думку , розмір виплачуваної пенсії після поновлення є незаконним.

На вказану заяву він отримав відповідь (лист) від 26.08.2016р. № 384/с про відмову у її задоволенні у зв'язку з відсутністю для цього підстав , оскільки для призначення позивачу пенсії як пілоту авіації за вислугу років із застосуванням відповідного механізму визначення її розміру за ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає підстав, оскільки робота в ДТСААФ не відноситься до льотного складу цивільної авіації, тому розмір пенсії розраховано на загальних підставах, а перерахунок пенсії та зарахування додаткового льотного стажу не передбачені Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до досягнення пенсійного віку. При цьому льотний стаж в авіакомпанії «Українські вертольоти» позивачу не врахували (а.с.11, 12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку , що підлягає перерахунку розмір пенсії, який необхідно встановити у відповідності до вимог ч.3 ст. 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відповідних постанов КМУ, а також підлягають виплаті ті суми пенсії, які не нараховувались та не виплачувались позивачу у належному розмірі з вини пенсійного фонду з 14.07.2016 року, тобто з моменту виникнення права на поновлення припиненої пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Положеннями ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Частиною 3 статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (в редакції Закону №1222-ХІV) передбачено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою -третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Дія статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом згідно з пунктом 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону № 1222- XIV. Предметом регулювання зазначеної статті, як вбачається з її назви, є розміри пенсій за вислугу років.

Перелік окремих категорій працівників авіації та льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років, установлений статтею 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII. Даною нормою, зокрема, передбачено, що право на таку пенсію мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони зайняті, та що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно - випробного складу».

Згідно з підпунктом «г» пункту 1 затвердженого цією постановою Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, один рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ рахується за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого пілотажу - за два роки вислуги.

У пунктах 1 і 2 затвердженого тією ж постановою Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, названо членів екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, а також льотно-інструкторський склад.

З урахуванням викладеного, зміст статті 53 Закону слід розуміти таким чином, що до осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, належать і члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, льотно-інструкторський склад організацій ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України.

Постановою Кабінету Міністрів №374 від 28.03.2002 року з 1 квітня 2002 р. підвищено на 12 відсотків пенсії непрацюючим пенсіонерам, в тому числі і пенсії, призначені працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації відповідно до частини третьої статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пенсії інших окремих категорій працівників.

Постановами Кабінету Міністрів № 264 від 10 лютого 2000 року, та № 713 ( 713-2005-п ) від 09.08.2005 року на працівників льотного складу були поширені окремі особливості порядку нарахування та перерахунку пенсій льотно-випробному складу авіації.

Повітряним кодексом України визначено зміст понять, які мають значення для визначення пенсійних прав позивача. Відповідно до ст. 35 Повітряного кодексу України екіпаж повітряного судна складається з командира, інших осіб льотного екіпажу та обслуговуючого персоналу. Екіпаж повітряного судна - це особи авіаційного персоналу, яким у встановленому порядку доручено виконання певних обов'язків з керування і обслуговування повітряного судна при виконанні польотів. Всі члени екіпажу належать до льотного складу. Відповідно до ст. 37 Повітряного кодексу України командиром повітряного судна може бути особа, яка має спеціальність пілота (льотчика), а також підготовку і досвід, необхідні для самостійного керування повітряним судном цього типу і керівництва екіпажом. Таким чином, пілоти авіації ДТСААФ відносяться до осіб льотних екіпажів повітряних суден.

В ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що право на пенсію за вислугу років робітники і службовці авіації, мають незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті. Таким чином, термін "цивільна авіація" не може означати відомчу приналежність підприємств, установ і організацій, в яких працював робітник, а лише відрізняє цивільних пілотів від пілотів військової авіації, які отримують пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ".

Відповідно до цієї статті в редакції Закону № 911-VIII ( 911-19 ) від 24.12.2015 року право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: а) працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і м наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Закон також не обмежує застосування цієї статті в частині призначення пенсії за вислугу років в залежності від того, чи вперше чи вдруге залишається робота, яка дає право на цю пенсію.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 24 червня 2008 року (справа № 21-2124во07), від 02 грудня 2008 року (справа №21-1473во07) та від 09 червня 2009 року (справа №21-120во09), яка відповідно до положень статті 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За змістом ст.78 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідний перерахунок пенсії провадиться у тих випадках, коли після призначення пенсії розмір пенсії підлягає зміні у зв'язку із зміною в сімейному стані, влаштуванням на роботу або її припиненням, здобуттям або втратою права на надбавку на непрацездатних членів сім'ї, або зміною розміру цієї надбавки. Отже, в зв'язку із припиненням роботи, що дає право на пенсію за вислугою років пенсія чи призначається чи поновлюється, але в будь-якому разі встановлюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.4 "Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418, до вислуги років працівникам льотного складу зараховується: час служби на посадах льотного складу Збройних сил колишнього Союзу PCP і України та робота на посадах льотно-випробного складу - в порядку, встановленому для призначення пенсій відповідно військовослужбовцям та працівникам льотного і льотно-випробного складу, час роботи на посадах льотного складу іноземної цивільної авіації.

Виплата недоотриманих сум пенсій за вислугу років за минулий час регламентується ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до якої суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Матеріали справи свідчать, що учбовий авіаційний центр у м. Суми, в якому працював позивач, не був військовим підрозділам збройних сил, і підпорядковувався добровільній громадській організації - ДТСААФ, що підтверджується витягами зі статуту ДТСААФ та статутом правонаступника ДТСААФ в Україні - Товариства сприяння обороні України ТСОУ (а.с.13, 14).

Авіакомпанія «Українські вертольоти» також є цивільною організацією - підприємством, приватним акціонерним товариством. Наліт годин в компанії підтверджується довідкою авіакомпанії (а.с.16-17).

Статус позивача як пілота цивільної авіації підтверджується свідоцтвами, які йому видавалися в період його роботи (а.с.18-21).

Таким чином, суд першої інстанцій дійшов вірного висновку, що посади, які обіймав позивач до виходу на пенсію за вислугою років, підпадають під підстави для призначення йому такої пенсії відповідно до статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення" .

Крім того , така пенсія відповідно до статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення" була призначена позивачу ще в 1995р., коли у нього виникло право на пенсію, що не спростовано відповідачем та не є предметом даної справи.

Враховуючи те , що в період з 15.07.2008 року по 14.07.2016 року позивач працював на посаді пілота вертольоту в авіакомпанії «Українські вертольоти» виплата та нарахування призначеної пенсії було припинено.

У зв'язку зі звільненням саме з 14.07.2016 року у позивача, як працівника льотного складу - члена екіпажу повітряного судна цивільної авіації (в тому числі із зарахуванням до льотного стажу періодів роботи і в ДТСААФ і в авіакомпанії «Українські Вертольоти»), виникло право на поновлення припиненої пенсії з урахуванням змін, внесених Законом України № 1222-ХІУ від 17.11.1999 року «Про внесення змін до деяких Законів України» і постанов Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.1992 р., № 264 від 10.02.200 р., № 374 від 28.03.2002 р., № 713 від 09.08.2005 р..

Однак , матеріали справи свідчать , що при поновленні позивачу виплати пенсії Сумським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області наведене не враховано , тобто , поновлена пенсія виплачувалась у неналежному розмірі.

На підставі вищевикладеного , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що пенсійний фонд зобов'язаний донарахувати та виплатити позивачу неправомірно не сплачену суму пенсій за весь період, коли з його вини пенсія нараховувалась та сплачувалась у неналежному розмірі.

Доводи апелянта з посиланням на не те , що позивач до управління із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразку не звертався, а звернувся до управління в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» є безпідставними , оскільки до суду апеляційної інстанції позивачем надано належним чином завірену Сумським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Сумської області копію заяви про призначення/перерахунок пенсії від 26.07.2016р. встановленого зразка , в якій позивач просить поновити раніше призначену пенсію. Крім того, така виплата пенсії була поновлена , що є не можливим без наявності відповідної заяви.

Посилання апелянта на невірне застосування судом першої інстанції ст.78 і ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є помилковими, оскільки пенсія позивачу призначена відповідно до ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , а норми наведених статей є діючими.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2016р. по справі № 591/4800/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.02.2017 р.