Справа № 820/4518/16
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р.Справа № 820/4518/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Гореуцький Ю.М.,

відповідача - Євчук Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. по справі № 820/4518/16 за позовом ОСОБА_4 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання протиправними дій,скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з врахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправними дії Національної поліції України щодо проведення атестації поліцейського ОСОБА_4;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України від 10.08.2016 р. та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії") атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_4;

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України № 108 о/с від 25.08.2016 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_4 зі служби в поліції;

- поновити капітана поліції ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого шостого територіального управління (з обслуговування Сумської, Харківської та Полтавської областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України з 25.08.2016 року;

- зобов'язати Департамент протидії наркозлочинності Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого шостого територіального управління (з обслуговування Сумської, Харківської та Полтавської областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України допустити до негайного виконання.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. адміністративний позов ОСОБА_4 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України, Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання протиправними дій, скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу було задоволено частково.

Скасовано рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України від 10.08.2016 р. та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії") атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_4.

Скасовано наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України № 108 о/с від 25.08.2016 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_4 зі служби в поліції.

Поновлено капітана поліції ОСОБА_4 з 25.08.2016 року на посаді старшого оперуповноваженого шостого територіального управління (з обслуговування Сумської, Харківської та Полтавської областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.

Стягнуто з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на користь ОСОБА_4 (зареєстрований: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого шостого територіального управління (з обслуговування Сумської, Харківської та Полтавської областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.

Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на користь ОСОБА_4 (зареєстрований: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Департамент протидії наркозлочинності Національної поліції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. без змін.

Судове рішення в частині відмови в задоволенні позову сторонами не оскаржується.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах апеляційної скарги.

На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою направленою на адресу Центральної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, який не є вручений адресату з незалежних від суду причин, в зв'язку з чим відповідно до ст. 35 КАС України вважається, що вказана повістка є врученою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 з 02.08.2004 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Позивачем 07.11.2015 року подано заяву на ім'я голови Національної поліції України з проханням прийняття на службу до поліції та призначення на посаду старшого оперуповноваженого шостого територіального управління з обслуговування Сумської, Харківської та Полтавської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України (а.с. 10).

Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року №58 о/с "По особовому складу Департаменту протидії наркозлочинності", на підставі особистої заяви від 07.11.2015 року, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» призначено прибулого з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції" в порядку переатестування та з установленням посадового окладу згідно зі штатним розписом призначено ОСОБА_4 (М-143514) старшим оперуповноваженим (а.с. 47).

Позивач ОСОБА_4 пройшов атестаційне тестування та 10.08.2016 року - співбесіду в Центральній атестаційній комісії №1 Національної поліції України.

Матеріали справи містять атестаційний лист щодо капітана поліції ОСОБА_4 (М-143514), що займав посаду старшого оперуповноваженого шостого територіального управління (з обслуговування Сумської, Харківської та Полтавської областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України (а.с. 13).

ОСОБА_4 за висновком прямого керівника заст. начальника Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України займаній посаді відповідає, проте за висновком Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України від 10.08.2016 року - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивача було ознайомлено з вказаним висновком, про що свідчить відповідний підпис (зв.бік а.с. 13).

Наказом Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України № 108 о/с від 25.08.2016 року капітана поліції ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" через службову невідповідність.

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з статтею 3 Закону № 580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п. п. 9, 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 призначений на посаду старшого оперуповноваженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року №58 о/с, на підставі особистої заяви від 07.11.2015 року, при чому призначення позивача було здійснено відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування.

Отже, прийняття позивача до лав Національної поліції України було здійснено шляхом видання наказу про його призначення за його згодою в порядку переатестування.

Відповідно до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» видання наказу про призначення, є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Зазначена норма не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Та обставина, що при прийнятті позивача на службу в поліцію для нього не проводився конкурс на зайняття посади в поліції, не породжує для відповідача право проводити відповідний конкурс в подальшому, тобто для вже призначеного на посаду працівника.

Статтею 58 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач призначений на посаду в поліції виключно до тимчасового штату, наказ про призначення не містить таких застережень. У будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Водночас мету та підстави атестування поліцейських визначено у статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно частини 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

На підставі частини 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Частина друга статті 57 Закону № 580-VІІІ кореспондується з пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 (далі - Інструкція № 1465).

Наведені у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Позиція НП України зводиться до того, що атестування позивача проведено в порядку атестації усіх поліцейських НП України з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Проте наведені підстави для призначення атестування колегія суддів відхиляє, оскільки мета атестування, закріплена у частині першій вищезазначеної статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Закон України «Про Національну поліцію» не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» мету атестування відповідач - НП України необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів. Мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, оскільки мета - це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина або достатній привід для її проведення.

Відповідно до атестаційного листа ОСОБА_5 (а.с.15) атестація проводилась за відсутності посилання на жодну з підстав проведення атестації поліцейського, які визначені у частині другій статті 57 Закону 580-VІІІ.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, стосовно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VІІІ. Статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Отже, позивача протиправно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Крім того, колегія суддів вважає також необхідним врахувати рішення Верховного Суду України, та за можливим застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI (далі - Закон № 4312-VI), яким врегульовані правові та організаційні засади процедури оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня (атестації).

Статтею 12 Закону № 4312-VI визначені категорії працівників, які не підлягає атестації, зокрема згідно з частиною першою цієї статті не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивача було призначено наказом по особовому складу №58 о/с Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого з присвоєнням йому звання капітан поліції від 07.11.2015 вперше, а тому він не міг бути призначений до проходження атестації за цією посадою принаймі до 07.11.2016.

Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування також суперечить вимогам Закону України «Про професійний розвиток працівників» та Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідачами не доведено, що ОСОБА_4 підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VІІІ, та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що останній мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав передбачених ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» для направлення позивача для атестування поліцейських відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що усі правові наслідки пов'язані із проведенням такої атестації, як то прийняття відповідних рішень Центральної атестаційною комісію № 1, і наказу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України № 108 о/с від 25.08.2016 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_4 зі служби в поліції, є нікчемними.

Тобто, протиправність рішень, дій суб'єкта владних повноважень, при відсутності законних на то підстав для призначення та проведення відносно ОСОБА_4 атестації, не створюють юридично значимих законних правових наслідків.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого шостого територіального управління (з обслуговування Сумської, Харківської та Полтавської областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо невірного правотлумачення та застосування положень частин 1 та 2 ст. 57 ЗУ «Про Національну поліцію».

Колегія суддів, як вже зазначалось вище, вказує, що, якщо положення частини 1 цієї статті визначає мету такої атестації, то положення ч.2 статті визначають саме підстави для її проведення, тобто за наявності певних обставин (підстав) передбачена та встановлена законом можливість провести атестування працівника поліції, мета якої визначена в ч.1 ст.57 Закону, при чому мета та підстави проведення атестації мають різне за своєю правовою правове навантаження, та визначальною в цих правовідносин є саме підстави її проведення. Якщо проведення атестації перебувало за межами правового регулювання підстав для її призначення, то таку атестацію, безпосередньо прийнятих за її наслідками відповідних рішень, не можна вважати такою, що проведена на підставах передбачених законом.

У керівника НПУ існує право призначати атестування поліцейських, в той же час відповідачем не надано належних та беззаперечних доказів наявності підстав для призначення та проведення атестації саме ОСОБА_4

Не приймається до уваги доводи апелянта щодо надання згоди позивачем на проведення відносно нього атестації. В даному випадку, наявність згоди або її відсутність жодним чином не є визначальною та впливає на саму суть допущених порушень з боку відповідачів стосовно включення позивача до проведення такої атестації без належних встановлених законом підстав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при вирішення спору, суд першої інстанції жодним чином при наданні оцінки характеру спірних правовідносин та встановлюючи в достатньому обсязі фактичних обставин справи, не втрутився в дискреційні функції атестаційної комісії та не підмінив їх.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. по справі № 820/4518/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 14.02.2017 р.