Справа № 366/396/17
Суддя: Гончарук О. П.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/396/17
Провадження № 2-а/366/21/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Гончарука О.П., при секретарі судового засідання Форощі І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти управління патрульної поліції у м.Одеса Кравець В. Ю. про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його дій незаконними та скасування постанови від 29.01.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 510 грн., посилаючись на те, що він, керуючи транспортним засобом DAF XF95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 29.01.2017 року о 22 годині 59 хвилин на трасі Київ-Одеса з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 рухався з перенавантаженням згідно квитанції №85537 пункту встановленого та габаритного контролю, чим порушив п.п.22.5 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що постанова є незаконною і підлягає скасуванню, так як дійсно він 29.01.2017 року, керував транспортним засобом DAF XF95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснював перевезення вантажу, а саме: пиломатеріалів, загальною масою 25 м3 з пункту навантаження в селі Зимовище до пункту розвантаження: Одеська область (відповідно до товарно-транспортної накладної серії 12ААЕ №523435 від 29.01.2017 року. Вимоги п.22.1, п.22.5 Правил дорожнього руху України він виконав у повному обсязі. При цьому пояснив, що являється найманим працівником і працює водієм. Перевіряти масу та навантаження на осі зобов'язаний роботодавець або ж його працівник, що завантажує вантаж. В момент, коли його зупинили працівники поліції та запропонували пройти габаритно-ваговий контроль він погодився на його проходження, так як був впевнений, що з його боку ніяких порушень немає. На його прохання, відповідно до вимог Технологічного регламенту здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Державної служби автомобільних доріг України Міністерства внутрішніх справ України №219/198 від 07.05.2008 року пред'явити сертифікат на ваги та інші засоби, за допомогою яких відбувалося зважування автомобіля та документи щодо правильності розташування пункту зважування йому було відмовлено. Крім того,йому пояснили, що даний пункт зважування є стаціонарним та обладнаним всім необхідним технічним обладнанням, однак впевнитись у цьому не надали можливості так як і не дозволили бути присутнім під час виведення на екран монітору результатів зважування. В подальшому, виконавши всі вказівки працівників поліції ОСОБА_1 було повідомлено що маса транспортного засобу, яким я керував перевищує допустиму норму. При цьому, не були надані результати зважування та відповідно до вищезгаданого Технологічного регламенту акт, який було складено не було надано на ознайомлення. Поряд з цим в наданій позивачу копії постанови серії АР номер 172642, по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП не зазначено жодних даних про норми та про відхилення від норм щодо маси вантажу, який перевозився, що було б предметом даного адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що інспектором Управління патрульної поліції м.Одеси Кравець В.Ю. були порушені норми КУпАП, а саме те, що ст. 254 КУпАП передбачене складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст. 258 цього кодексу. В останній визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, ч.2 визначено, що «протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі», а ч.4 передбачає, «Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, при цьому, подав на адресу суду заяву,в якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Оцінюючи надані докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Ст.132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

У судовому засіданні встановлено, що 26.10.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Саме ця стаття зазначена у постанові у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 172642. При цьому, у мотивувальній часині постанови зазначено, що ОСОБА_1 «керуючи транспортним засобом DAF XF95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 29.01.2017 року о 22 годині 59 хвилин траса Київ-Одеса з причепом НОМЕР_2 рухався з перенавантаженням згідно квитанції №85537 пункту встановленого та габаритного контролю, чим порушив п.п.22.5 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з пояснень позивача, він не порушував правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, та повідомляв про це на місці складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, працівниками патрульної поліції не були пред'явлені йому результати зважування його автомобіля, що унеможливлює переконатися у правомірності складання патрульними поліцейськими постанови та порушення ним ПДР.

Тобто, факт порушення вимог ПДР позивач заперечував і на місці зупинки транспортного засобу, незважаючи на це, доказів на спростування його позиції відповідач не намагався знайти, та не надав суду в судове засідання по розгляду даного позову.

Нормами КУпАП визначено чіткий порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст. 245 КУпАП визначено, що «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню

адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності».

У ст. 251 КУпАП передбачено, що «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про

адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями

технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному

режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Ст. 254 КУпАП передбачене складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст. 258 цього кодексу. В останній визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, ч.2 визначено, що «протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі», а ч.4 передбачає, «Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього

руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

До оскаржуваної постанови, як і до протоколу про адміністративне правопорушення, що є додатком до неї, відповідачем не додано жодних доказів вчиненого правопорушення, а відтак і перевірки пояснень ОСОБА_1 на предмет їх достовірності: фактично відповідач їх просто проігнорував.

У відповідності до вимог ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті ними на підставі, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобіганню несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що охоплюється ст.132-1 КУпАП в судове засідання не надав, як і не зазначив у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії АР номер 172642 норм та відхилення від них щодо маси вантажу, який перевозився останнім, а тому, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУАП, а постанова від 29.01.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУАП та стягнення штрафу в розмірі 510 грн. підлягає скасуванню як незаконна.

На підставі наведеного, ст.ст. 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. 71, 72, 158-163, 172-1 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора 2 роти управління патрульної поліції у м.Одеса Кравець В.Ю. - неправомірними.

Скасувати постанову інспектора 2 роти управління патрульної поліції у м.Одеса Кравець В.Ю. від 29.01.2017 року серії АР №172642 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П.Гончарук