Справа № 806/263/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/263/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Житомир справа № 806/263/17

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" про стягнення 17717334,58 грн.,

встановив:

Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" про стягнення 17717334,58 грн. заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 2004 року по січень 2012 року.

Представник позивача до суду прибув, подав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відкрите акціонерне товариство "Житомирський завод хімічного волокна" є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом, відповідач заборгував Пенсійному фонду 17717334,58 грн. з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 2004 року по січень 2012 року, у т.ч. по списку №1 - 13001275,21 грн., по списку №2 - 4716059,37 грн., що підтверджується розрахунком боргу, доданого до позовної заяви (а.с.7)

Пунктом 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Пунктом 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди :особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України “Про пенсійне забезпечення”.

У цьому випадку розмір пенсії визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсії, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати і доставку пенсії особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день, на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувального частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Пунктом 2 розділу XV “Прикінцевих положень” Закону № 1058 також передбачено збереження порядку покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що існував до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено главою 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за№ 64/8663 (далі -Інструкція).

Згідно з Інструкцією розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Призначених відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень” Закону № 1058, які надсилаються підприємствам до 20- го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену у розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7 Інструкції).

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах (пункт 6.2 Інструкції).

Отже, відповідач як підприємство, працівники якого були зайняті на роботах, включених до Списку №1 та Списку №2, та вийшли на пенсію на пільгових умовах, зобов'язаний сплачувати Пенсійному фонду витрати та виплату і доставку таким працівникам пільгової пенсії.

У разі призначення пенсії на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж робити не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцем знаходження цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходження яких є вільна економічна зона Крим). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 Інструкції).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачу надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а","б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 2004 року по січень 2012 року.

Однак, станом на 25.10.2016 на за відповідачем обліковується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 17717334,58 грн. (а.с.7)

Доказів погашення боргу відповідачем суду надано не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" на користь на користь Житомирського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 17717334,58 грн. (сімнадцять мільйонів сімсот сімнадцять тисяч триста тридцять чотири гривні п"ятдесят вісім копійок).

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос