Справа № 2а-1028/10
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1028/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" червня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі Галоян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ УМВС України у Львівській області, про скасування постанови від 26.02.201 Ороку, -

установив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову № ВС 254876 від 26.02.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення та провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 26.02.2010 року інспектором адмінпрактики ВДАІ з ОАТ м. Львова та ATI та ATI при ГУМВС України у Львівській області Гриньківим А.І. була винесена постанова про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності по ст. 121 ч.І КУпАП за порушення правил керування автомобілем без відповідного талону про проходження технічного огляду. На його думку вищевказана постанова є незаконною та винесена з порушенням порядку її винесення, а саме працівником ДПС незважаючи на його пояснення про проходження технічного огляду та представлення квитанцій про оплату, був складений протокол про адміністративне правопорушення, який в порушення вимог ст.ст. 254,256 КУпАП не був йому вручений, крім цього інспектором ДПС не були зібрані жодні докази на підтвердження вчинення ним правопорушення. Вважає зазначене рішення працівника ДАІ упередженим, необ'єктивним і таким що не відповідає дійсності, оскільки, технічний огляд ним пройдено. Таким чином стверджує, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КпАП України

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління ДАІ при ГУМВС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача Управління ДАІ при ГУМВС України у Львівській області на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 26 лютого 2010 року постановою № ВС 254876 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.І КК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.7. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.02.2001 р. № 185, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення

(рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення,

протоколи вилучення, знищення тощо). Кожний документ має мати свої реквізити (дату, адресу,

назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити

достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність

рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності

свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області не з'явився, крім

того, не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності

оскаржуваної постанови, на вимогу суду не надав документів, які стали підставою для прийняття

рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд і скарги на постанову по справі

про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови

і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних

повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто

з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо,

добросовісно, розсудливо.

З оглянутого в судовому засіданні талону серії НОМЕР_1 вбачається, що автомобіль

марки «Форд-транзит» н.з. НОМЕР_2, яким керував позивач 24.01.2010р. на час складання

протоколу, пройшов державний технічний огляд у грудні 2009 року з наступною датою

проведення технічного огляду у грудні 2010р.

Маючи, перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в

якому позивач не визнавав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, суб'єкт

владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б

підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але

таких доказів ні протокол ні постанова не містить. З наведених обставин суд вважає, що вина

ОСОБА_1. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП

не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної

відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення

правопорушення, відповідно постанова № ВС 254876 від 26.02.2010 р. підлягає скасуванню, а

провадження у справі про адміністративне правопорушення-закриттю. Оцінюючи зібрані по

справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає

задоволенню.

Позивачу слід поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне

правопорушення, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме через невчасне отримання

позивачем оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87,94, 99, 100, 159, 160-163, 167 КАС України, ст. 254

КУпАП, суд, - ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВС 254876 від 26.02.2010 року старшого інспектора

адмінпрактики ВДАІ з ОАТ м.Львова та АТІ при ГУМВС України у Львівській області Гриньківа

А.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121

ч.І КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю

складу правопорушення.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного

суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної

інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом

десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції

подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна

скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга

подається у строк, встановлений для подання заяви п?ю апеляційне оскарження.

Суддя П. С. Невойт