Справа № 822/2189/16
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2189/16

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

09 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.11.2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на підпункт 12.3.5 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, згідно реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у власності ОСОБА_2 перебуває об'єкт нежитлової нерухомості, а саме - нежитлове приміщення загальною площею 155 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1

30.01.2015 рішенням 47-ої сесії Старокостянтинівської міської ради №4 "Про встановлення місцевих податків", затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

22.05.2015 рішенням 50- ї сесії Старокостянтинівської міської ради № 9 "Про внесення змін в рішення 47- ї сесії міської ради від 30.01.2015 №4" затверджено ставки податку для об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб.

Частиною 1.2. Рішення №9 визначено, що п.5 додатку до зазначеного рішення доповнено пп.5.3 та 5.4 наступного змісту: "5.3 ставки податку для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування; 5.4 ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, а саме: будівлі готельні; готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, табори для відпочинку, будинки відпочинку - 1%; будівлі офісні, будівлі фінансового обслуговування, адміністративно - побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей - 1%; будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування - 1%; будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1%; будівлі промислові та склади - 0,25%; господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо та гаражі - 0%; інші будівлі - 0,25%".

29.01.2016 рішенням 4- ї Старокостянтинівської міської ради №5 "Про внесення змін до рішення 47 сесії міської ради від 30.01.2015 №4" внесено зміни та доповнення до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Зокрема відповідно до пункту 1.7 рішення пп.5.4 п.5 (крім абзацу 6) вважати таким, що втратив чинність до прийняття рішення щодо ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, відповідно до вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

22.06.2016 Красилівською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області (Старокостянтинівське відділення) прийняте податкове повідомлення-рішення №94998-13 із визначенням податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, яке є об'єктом житлової нерухомості на суму 1887,90 грн., яке позивач вважає протиправним та оскаржує в суді.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на день винесення податковим органом оскаржуваних повідомлень рішень, ставка податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб на території Старокостянтинова не встановлена, а тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Так, згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статтею 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В розумінні підпункту 266.2.1. пункту 266.2. статті 266 об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.5.1. пункту 266.5. статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпунктів 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Пунктом 33 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України встановлено, що на 2015 рік ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 266.5.1. пункту 265.5 статті 265 цього Кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об'єктів нежитлової нерухомості.

Як свідчать матеріали справи, рішенням 47 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 30.01.2015 № 4 в м. Старокостянтинові встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та затверджено положення про зазначений податок. Однак, цим рішенням не були передбачені ставки та база оподаткування цим податком для фізичних осіб - власників нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки.

Відповідно до п. 4.1 Положення база оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів; в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік). Міська рада може збільшувати граничну межу житлової нерухомості, на яку зменшується база оподаткування встановлена цим підпунктом.

Згідно п. 5 Положення ставки на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на житлову нерухомість сесією міської ради були затверджені лише для юридичних осіб. Пунктом 11.2 визначено, що Положення набуває чинності з дати офіційного оприлюднення і в частині оподаткування фізичних осіб застосовується при нарахуванні податку за 2015 рік у 2016 році.

Рішенням 50 сесії Старокосятянтинівської міської ради від 22.05.2015 року №9 "Про внесення змін в рішення 47 сесії міської ради від 30.01.2015 року № 4" затверджені ставки податку для об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб. Пунктом 5 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки доповнене пп.5.4 - ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, а саме: будівлі готельні, офісні, торгівельні, для публічних виступів - 1% будівлі промисловості та склади - 0,25%, інші будівлі - 0,25%, господарські присадибні будівлі -0%.

Враховуючи викладене, по фізичних особах на 2015 рік по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується у 2016 році, рішенням 50-ї сесії Старокостянтинівської міської ради від 22.05.2015 року № 9 "Про внесення змін в рішення 47-ї сесії міської ради від 30.01.2015 року № 4" затверджені база оподаткування об'єктів нерухомості та ставки податку.

Красилівською ОДПІ проведено гр. ОСОБА_2 нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2015 рік у розмірі 1887,9 грн.

Отже, позивачу відповідно до пп. 266.7 ст. 266 ПК України, 22.06.2016 року проведено нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2015 рік.

Так, дійсно 29.01.2016 рішенням Старокостянтинівської міської ради №5 "Про внесення змін до рішення 47 сесії міської ради від 30.01.2015 №4" внесено зміни та доповнення до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Зокрема відповідно до пункту 1.7 рішення пп.5.4 п.5 (крім абзацу 6) вважати таким, що втратив чинність до прийняття рішення щодо ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, відповідно до вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Однак, згідно з пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Пунктом 4.4 ст.4 Податкового кодексу України визначено, що установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах її повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Пунктом 7.3 ст. 7 ПК України визначено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до 12.3.4. ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно пп. з 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

При вирішенні питання про співвідношення цих норм в правовому регулюванні місцевих податків, які є обов'язковими згідно з ПК, норма підпункту 12.3.5 є спеціальною. У зв'язку з цим податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, як обов'язковий місцевий податок, підлягає сплаті, виходячи з норм ст. 266 ПК, починаючи з 1 січня 2015 року, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, встановленому підпунктом 12.3.4 пункту 12.3.4 ст. 12 ПК.

Отже, питання сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначаються Податковим кодексом України, а тому в даному випадку, відсутність рішення органу місцевого самоврядування щодо розміру податку не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платника сплачувати податки та збори.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2016 року у справі № К/800/10935/16.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення відповідач керувався нормами Податкового кодексу України та не має інших повноважень, окрім як нарахувати податок на нерухоме майно відповідно до наведених вище вимог.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №94998-13 від 22.06.2016 року про сплату податку на на нерухоме майно є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування - відсутні.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.