Справа № 754/12020/16-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/57/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

за участю секретаря судових засідань - Малинка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, інспектора батальйону №2 роти №3 управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Семенової Аліни Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

В позовних вимогах позивач просить визнати неправомірними дії інспектора батальйону №2 роти №3 управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Семенової А.А. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови серії АР №313010 від 19.09.2016 року та скасувати вказану постанову.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 19 вересня 2016 року інспектором УПП Семеновою А.А. відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, серії АР №313010, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Як зазначає позивач, він ПДР України не порушував та вважає дії інспектора неправомірними.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вважає, що інспектором поліції - відповідачем по справі було порушено вимоги ст. 7 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки при виконанні своїх повноважень вони були перевищені з порушенням його прав та захищених законом інтересів, оскільки він був незаконно, без будь-яких правових підстав притягнутий до адміністративної відповідальності за дії, які він фактично не вчиняв, а які були надумані Відповідачем. Постанова про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності була прийнята Відповідачем відносно нього за порушення, які можуть бути покладені тільки на водія, а він в момент її складання таким не був.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав пояснення свого довірителя та просив про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з»явилися, повідомлялися належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 вересня 2016 року інспектором УПП лейтенантом поліції Семеновою А.А. відносно позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, серії АР №313010, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. У вказаній постанові зазначено, що 19.09.2016 року позивач керував автомобілем НОМЕР_1 по пр. Броварському в м. Києві, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 та знаку 5.41.1 ПДР, а також не пред»явив посвідчення водія для перевірки, чим порушив п. 2.1 а ПДР, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки…та тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

.Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред»явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та тягне за собою накладення штрафу від 25 до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до розділу ІІІ п. 2 ч. 5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція), затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 розділу ІУ Інструкції передбачено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов:

1/ про накладення адміністративного стягнення;

2/ про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 КУпАП;

3/ про закриття справи.

Частиною 3 розділу У Інструкції передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ст. 36 КУпАП). У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення складеної відповідачем відносно позивача вбачається, що позивача було притягнуто до відповідальності за скоєння ним адміністративних правопорушень, що передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, проте постанова складена за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд, враховуючи викладене вище, з урахуванням пояснень наданих позивачем в судовому засіданні та наданих письмових доказів приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем та яка складена з порушеннями та не відповідає "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі".

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскільки відповідач в судове засідання доказів на підтвердження правомірності своїх дій суду не надав, тому суд приходить до висновку про скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дії інспектора батальйону №2 роти №3 управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Семенової А.А. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови серії АР №313010 від 19.09.2016 року - неправомірними.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №313010 від 19.09.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок коштів з Державного Бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.М. Панченко