Справа № 209/2970/16-а(2-а/209/74/16)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2017 рокусправа № 209/2970/16-а(2-а/209/74/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2016р. у справі № 209/2970/16-а (2-а/209/74/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська рядового поліції Метельського Ігоря Дмитровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська рядового поліції Метельського Ігоря Дмитровича, в якому, з урахуванням уточнень, просив скасувати, як незаконну, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 105916 від 19.07.2016 року, винесеної відповідачем відносно позивача (а.с. 1-4, 13-16).

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2016р. в задоволені позову відмовлено (а.с. 38-39).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням приписів статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України та не дослідженням доказів вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності (а.с. 44-50).

07.02.2017 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання в якому останній повідомляє суд про неможливість свого прибуття у судове засідання 08.02.2017 року та просить суд розглянути справу за його відсутності. Також, зазначає, що свою апеляційну скаргу та вимоги зазначені в ній, підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити (а.с. 65).

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надходило.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (а.с. 63-64).

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою у справі про адміністративне правопорушення Серії ДР № 105916 від 19 липня 2016 року, прийнятою інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Метельським І.Д. по відношенню до гр. ОСОБА_1, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.17).

Судом встановлено, що 19 липня 2016 року керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, номерний знак НОМЕР_1, позивач здійснив зупинку на пр. Карла Маркса (Яворницького), 46 у м.Дніпропетровську на смузі передбаченій для руху маршрутних ТЗ, позначену дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив про те, що позивачем не заперечувалась обставина, викладена у спірній постанові, про зупинку автомобіля, на смузі для руху маршрутних ТЗ, позначену дорожнім знаком 5.11, що є порушенням вимог п.17.1 Правил дорожнього руху, у зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно з п. 17.1. Правил дорожнього руху на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

В той же час, колегія суддів критично розцінює доводи заявника апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи фактично відсутні докази порушення ним п. 17.1 ПДР України, адже, як вбачається зі змісту адміністративного позову та власноруч написаних позивачем заперечень до складеної постанови, в яких він зазначає, що здійснив 19.07.2016 року зупинку на правій крайній смузі за адресою м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 46, позначеній знаком 5.11 ПДР України (а.с. 13-16, 18,), що фактично свідчить про те, що позивач не заперечує тієї обставини, що він зупинив транспортний засіб та стояв в районі дії знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив вимоги п. 17.1 Правил Дорожнього руху України.

Враховую зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі, вірно застосував приписи нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм матеріального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись статями ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2016р. у справі № 209/2970/16-а (2-а/209/74/16) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст.. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 10лютого 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова