Справа № 824/1069/16-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 р. м. Чернівці справа № 824/1069/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцький П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Новоселицької об'єднаної ГУ ДФС у Чернівецькій державна податкова інспекція до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові Новоселицька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Чернівецькій області (позивач) попросить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) податковий борг у сумі 2298,75 грн.

З урахуванням заяви про уточнення позивних вимог та викладення їх у новій редакції, позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) податковий борг в сумі 834,61 грн. (а.с.38)

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 06.02.2017 року за відповідачем обліковується борг по єдиному податку з фізичних осіб на суму 834,61 грн. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав, з урахуванням письмових доказів клопотав про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хочу був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Окрім того, ч. 11 ст. 35 КАС України, передбачає, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, незважаючи на повернення рекомендованого поштового відправлення на адресу суду.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно вимог частини 4 статті 128 КАС України вбачається, що у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 6 статті 128 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 122, 128 КАС України, суд вважає, що подання особами, які беруть участь у справі клопотання про розгляду справи без їхньої участі не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ід. код. НОМЕР_1) проживає за адресою: АДРЕСА_1 який взятий на облік у державній податковій інспекції у Новоселицькому районі, як платник податків.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, відповідно до наказу № 325 від 26.08.2014 року, направлень № 354, 355 від 26.08.2014 року виданих Новоселицькою ОДПІ ГДРІ відділу доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 та ГДІ відділу доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 26.06.2013 року по 31.07.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 26.06.2013 року по 31.07.2014 року. За результатами перевірки 04.09.2014 року складено акт №962/17/НОМЕР_1 який містить висновок про порушення відповідачем пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України, який підписано посадовими особами та самим ФОП ОСОБА_1, без заперечень. (а.с. 18-26).

На підставі вказаного акту, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення Форми "Р" № від 24.09.2014 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 2391 грн., а також застосовано штрафну санкцію по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 597,75 грн. (а.с. 27).

Крім того, позивачем прийнята податкова вимога форми "Ф" від 20.11.2014 року № 961-25 на суму податкового боргу на загальну суму 2298, 75, яку направлено відповідачу. (а.с. 28).

У зв'язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості, станом на 07.02.2017 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 834,61 грн., що підтверджується розрахунком пені, яка обліковується по особових рахунках. (а.с.39-42)

Враховуючи заборгованість у сумі 834,61 грн., яка рахується за відповідачем, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 291.1 статті 291 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Згідно пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до підпункту 293.1 статті 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Підпунктом 293.2 статті 293 ПК України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України під пенею розуміють суму коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п.129.1.2 п.129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

У зв'язку із сформованою заборгованістю відповідачу було надіслано корінець податкової вимоги форми "Ф" від 20.11.2014 року № 961-25.

На момент утворення досліджуваних заборгованостей зазначена податкова вимога не була відкликана.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог. На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Крім того, суд зазначає, що відповідач ОСОБА_1 сплатив добровільно частково суму заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб, чим визнав свою заборгованість. Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми боргу на день розгляду справи або ж спростовувань доводів позивача, а також доказів оскарження прийнятих рішень позивачем, відповідачем суду не подано.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов'язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 834,61 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Частиною 4 статті 94 КАС України визначено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ід. код. НОМЕР_1 АДРЕСА_2) податковий борг з єдиного податку фізичних осіб у сумі 834,61 грн. (вісімсот тридцять чотири грн. 61 коп.).

3. Копії постанови направити сторонам.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький