Справа № 826/16531/16
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Київ № 826/16531/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області до Казенного підприємства «Кіровгеологія» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі також - Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, позивач) до казенного підприємства «Кіровгеологія» (далі також - КП «Кіровгеологія», відповідач) про стягнення коштів у розмірі 481 255, 03 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 481 255, 03 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/16531/16 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі отримана відповідачем 16 листопада 2016 року відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

КП «Кіровгеологія» у встановлений судом строк надано письмові заперечення проти позову, в яких відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав зазначених у запереченнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

КП «Кіровгеологія» () знаходиться за адресою: 01103, місто Київ, Печерський район, вулиця Кіквідзе, будинок 8/9, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач має відокремлений підрозділ - Геологорозвідувальна експедиція № 37 КП «Кіровгеологія» (), який знаходиться за адресою: 25019, Кіровоградська область, місто Кіровоград, Ленінський район, селище Гірниче, 5 лінія, будинок 26 та перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області як платник податків.

Як вбачається з матеріалів справи, Геологорозвідувальною експедицією № 37 КП «Кіровгеологія» до контролюючого органу було подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19 лютого 2014 року, 09 лютого 2015 року та 15 лютого 2016 року, якими підприємством самостійно визначено річні суми зобов'язань, що підлягає сплаті за даними платника, а саме: у розмірі 147 982, 63 грн. (12 331, 89 грн. - щомісячний платіж) за 2014 рік, у розмірі 172 706, 08 грн. (14 392, 18 грн. - щомісячний платіж) за 2015 рік, у розмірі 247 487, 45 грн. (20 623, 95 грн. - щомісячний платіж) за 2016 рік.

У зв'язку із несплатою грошових зобов'язань по земельному податку з юридичних осіб за період з травня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 110 986, 96 грн., з березня 2015 року по січень 2016 року у розмірі 172 706, 08 грн. та з березня 2016 року по вересень 2016 року у розмірі 164 991, 60 грн. у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 448 684, 64 грн.

Також позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 17 листопада 2015 року № , яким Геологорозвідувальній експедиції № 37 КП «Кіровгеологія» за погашення грошового зобов'язання з затримкою, визначено суму штрафу за платежем: земельний податок у розмірі 32 570, 39 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлялось на адресу відокремленого підрозділу відповідача, проте було повернуто інспекції із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно п. 3.10 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 листопада 2012 року № 1236 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 року за № 2135/22447, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Контролюючим органом було виставлено Геологорозвідувальній експедиції № 37 КП «Кіровгеологія» першу податкову вимогу від 06 листопада 2006 року № 1/1306 на суму 150 131, 59 грн. та другу податкову вимогу від 18 грудня 2006 року № 2/1630 на суму 435 563, 36 грн., які були отримані 15 листопада 2006 року та 25 грудня 2006 року особисто головним бухгалтером відокремленого підрозділу.

Згідно даних податкового органу за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 481 255, 03 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов'язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Водночас, згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 статті 14 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Приписами статті 269 ПК України встановлено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно п. 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Доказів оскарження податкових вимог чи податкового повідомлення-рішення, погашення податкового боргу за визначеними зобов'язаннями у загальному розмірі 481 255, 03 грн. відповідачем суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

В своїх письмових запереченнях відповідач вказує на те, що дана позовна заява має розцінюватись судом як подання та розглядатись в порядку статті 183-3 КАС України.

Суд критично відноситься до вказаних тверджень платника податків виходячи з наступного.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України).

Відповідно до п. 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно п. 3 ч. 1 статті 183-3 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 статті 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що положення чинного законодавства встановлюють імперативні умови звернення податкового органу виключно в порядку статті 183-3 КАС України із поданням про стягнення податкового боргу, однак при цьому надають можливість органам ДФС звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу у порядку, передбаченому статтею 183-2 КАС України.

Вказана позиція суду узгоджується з судовою практикою Київського апеляційного адміністративного суду, викладеною, зокрема в ухвалі цього суду від 21 липня 2015 року по справі № 826/4841/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/47291333).

Отже, оскільки вимога про стягнення податкового боргу заявлена позивачем не в порядку, передбаченому статтею 183-3 КАС України, її розгляд повинен здійснюватись судом за загальними правилами здійснення адміністративного судочинства.

Крім того, в своїх запереченнях КП «Кіровгеологія» зазначає про те, що 01 листопада 2013 року голові Кіровоградської міської ради було направлено лист з проханням розглянути питання відчуження частини земельної ділянки Геологорозвідувальної експедиції № 37 (далі також - ГРЕ-37).

Відповідач, який у той час перебував у скрутному фінансовому становищі, мав заборгованість по податкам, в тому числі і податку на землю, тому утримувати частину території стало неможливим.

У зв'язку із чим ГРЕ-37 мало намір відмовитись від частини земельної ділянки орієнтовної площі 6 325, 00 кв.м. та передати її в розпорядження Кіровоградської міської ради.

Однак, листом від 08 листопада 2013 року № 8802/5205-22 Кіровоградська міська рада надала свої рекомендації, не вирішуючи питання щодо відчуження земельної ділянки.

Відповідно до наказу КП «Кіровгеологія» від 26 листопада 2013 року № 119а, у зв'язку із завершенням геолого-виробничої діяльності, ГРЕ-37 стало відокремленим структурним підрозділом без статусу юридичної особи та виробничої діяльності.

Згідно зазначеного наказу заступник генерального директора з режиму та кадрів повинен був провести контроль, для подання необхідної звітності до органів місцевої ради та органів податкової інспекції.

Вказані твердження відповідача не приймаються судом до уваги, з урахуванням того, що до письмових заперечень проти позову не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовуються.

Крім того, в поясненнях відповідача, викладених у запереченнях, не зазначено про те, що станом на дату розгляду справи вони не є землекористувачами, а відтак на них не покладено обов'язок по сплаті земельного податку. Натомість в матеріалах справи наявні податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19 лютого 2014 року, 09 лютого 2015 року та 15 лютого 2016 року, які є узгодженими з моменту подання відповідно до положень статті 54 ПК України.

Також суд критично відноситься до тверджень відповідача про порушення порядку звернення до суду із даним позовом у зв'язку із тим, що в матеріалах справи відсутні докази направлення платнику податків податкової вимоги, враховуючи те, що податкові вимоги були отримані особисто головним бухгалтером Геологорозвідувальної експедиції № 37 КП «Кіровгеологія», про свідчить її підписи на корінцях даних рішень податкового органу.

Суд звертає увагу на те, що Геологорозвідувальна експедиція № 37 КП «Кіровгеологія» перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області як платник податків.

Відповідно до п. 1.1 ч. 1 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Згідно п. 1.10 ч. 1 статті 1 цього Закону, податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги (пп. 6.2.1 п. 6.2 статті 6 Закону).

Відповідно до пп. 6.2.2 та 6.2.3 п. 6.2 статті 6 Закону, податкові вимоги мають містити крім відомостей, передбачених підпунктом 6.2.3 цієї статті, посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення.

Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище правових норм, суд приходить до висновку про те, що станом на момент направлення Геологорозвідувальній експедиції № 37 КП «Кіровгеологія» податкових вимог в 2006 році, вказана особа була віднесена до категорії платників податків на підставі вимог Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», що додатково до вказаного вище свідчить про дотримання податковим органом порядку направлення таких податкових вимог.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань по земельному податку з юридичних осіб у загальному розмірі 481 255, 03 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, зокрема, податковими деклараціями, податковим повідомленням-рішенням, обліковою карткою такого платника податків, а також заявою позивача, яка надійшла до суду 28 листопада 2016 року та в якій зазначено про наявність податкового боргу.

При вирішенні даної справи, суд також враховує те, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не спростував доводи позивача про наявність у нього податкового боргу за вказаними вище грошовими зобов'язаннями.

КП «Кіровгеологія» не надано суду платіжних доручень про сплату самостійно задекларованих грошових зобов'язань, уточнюючих розрахунків про зменшення сум зобов'язань раніше визначених у податкових деклараціях чи інших доказів, з яких можливо було б встановити відсутність заборгованості по земельного податку з юридичних осіб.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області до Казенного підприємства «Кіровгеологія» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з казенного підприємства «Кіровгеологія» () в особі відокремленого підрозділу - Геологорозвідувальна експедиція № 37 казенного підприємства «Кіровгеологія» () кошти у банках, що обслуговують такого платника податків на суму податкового боргу 481 255, 03 грн. (чотириста вісімдесят одна тисяча двісті п'ятдесят п'ять гривень три копійки) на користь державного бюджету України, а саме на р/р 0002, одержувач: УДКСУ у м. Кіровограді, ЗКПО банка 38037409, банк ГУДКСУ у Кіровоградській області, код платежу 50 18010500, МФО 823016.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк