Справа № 686/24550/16-а
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязати здійснити перерахунок пенсії

в с т а н о в и в:

В грудні місяці 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що з січня місяця 1999 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» управлінням Пенсійного фонду у м. Хмельницькому йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% його місячної заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загально обовязкове державне пенсійне страхування.

У листопаді місяці 2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо здійснення перерахунку пенсії у зв»язку із розміру посадового окладу за посадою з якої він вийшов на пенсію. Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому йому відмовлено у перерахунку раніше призначеної йому пенсії відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % заробітної плати. Цим листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому повідомило, що з 01 січня 2016 року пенсії в порядку та на умовах визначених цим законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає таку відмову незаконною, оскільки відповідно до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами додатково надані пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Закон передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Просить визнати дії незаконними та зобовязати управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії в розмірі 90% його заробітної плати згідно довідки, починаючи з 01.12.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимального розміру.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав та судової практики.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до статті 86 пункту 20 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час така постанова КМ України про здійснення перерахунку відсутня.

Крім того, прикінцевими положеннями Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3558-УІ встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Заслухавши доводи позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом достовірно установлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2 працював в органах прокуратури Хмельницької області на посаді начальника відділу та набув право на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з 1999 року та отримує пенсію у розмірі 90 % місячного заробітку.

Відповідно до довідки, виданої прокуратурою Хмельницької області за № 18-373 вих. 16 від 17.10.2016 року заробітна плата з 01 грудня 2015 року начальника відділу прокуратури Хмельницької області складає 21 242,58 грн.

23.11.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про перерахування його пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», долучивши до заяви означену довідку про заробітну плату.

Листом від 05 грудня 2016 року за № 944/К-12 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати управлінням Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому у звязку із тим, що з 01.06.2015 року скасовані норми щодо призначення пенсії та перерахунку раніше призначених пенсій, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Вважаючи таку відмову неправомірною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Означений позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працював в органах прокуратури та набув право на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до положень ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в ред., що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в ред., що діяла на час призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в ред., що діяла на час призначення пенсії) визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" підвищено посадові оклади працівників прокуратури.

Проте, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Згідно з Розділом ХІІ Прикінцевих положень Закон України "Про прокуратуру", який набув чинності 15 липня 2015 року, визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року № 1642-VII), крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46 2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6, 11 статті 50- 1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Як встановлено з матеріалів справи, 23 листопада 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати № 18-373 вих-16 від 07 жовтня 2016 року, виданої прокуратурою Хмельницької області.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_2 до відповідача управління Пенсійного фонду у м. хмельницькому із заявою про перерахунок пенсії частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України " Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Тому відповідно щодо дії закону в часі суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача неправомірними.

Суд не вважає прийнятною позицію позивача щодо застосування правових позицій Верховного Суду України на які він посилається як на підставу задоволення позову оскільки спірні відносини, викладені у них виникли значно раніше, коли підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулювалися частинами 13 та 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті). Таким чином, нормами матеріального закону було визначено умови та порядок перерахунку пенсій, які призначені працівникам прокуратури.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При вирішенні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22 Конституції України, ст. 37, 37-1,90 Закону України «Про прокуратуру», ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов»язання управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року в розмірі 90 відсотків заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року згідно довідки прокуратури Хмельницької області за № 18-373 вих. 16 від 07.10.2016 року відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту проголошення постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: