Справа № 344/200/16-а, 2а-344/113/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 р. Справа № 876/4829/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Закрите акціонерне товариство «Скломонтаж» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати призначити і нарахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 25 лютого 2015 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що дії відповідача щодо не призначення пенсії на пільгових умовах є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України. Зазначає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки відповідний трудовий стаж підтверджений записами у трудовій книжці, а тому вимагання уточнюючих довідок, які б підтверджували трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах є протиправним.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у відповідності до вимог чинного законодавства України підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є не лише сам факт та відповідний строк роботи на посадах, які входять до Списку № 1, що відповідач має змогу встановити із записів в трудовій книжці, але і наявність проведеної атестації відповідного робочого місця. За умови відсутності запису в трудовій книжці про атестацію відповідного робочого місця такі обставини повинні підтверджуватися відповідними документами, що позивачем зроблено не було.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, тому у випадку її не проведення або неякісного проведення, позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах є неправомірним.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, з 01 квітня 1981 року ОСОБА_1 працював в Київському МУ «Союзскломонтаж» на посаді слюсаря трубопровідника, з 01 листопада 1987 року по 03 травня 1994 року на посаді монтажника технологічних трубопроводів 3 розряду, з 02 вересня 1996 року по 30 листопада 2000 року на посаді електрозварювальника 5 розряду(а.с.9-11). Разом з тим, час роботи з 29 серпня 1985 року по 24 грудня 1986 року не зараховується в загальний і безперервний трудовий стаж згідно запису в трудовій книжці(а.с.10).

23 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах(а.с.53).

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 28 травня 2015 року № 1521/03 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі висновку відповідача про непредставлення позивачем пільгової довідки встановленої форми із ЗАТ «Скломонтаж», де він працював з 01 квітня 1981 року по 03 травня 1994 року слюсарем-трубопровідником(з 01 листопада 1987 року монтажником технологічних трубопроводів), з 02 вересня 1996 року по 30 листопада 2000 року електрозварником(а.с.12-13).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, передбачені посади електрозварювальника та монтажника технологічних трубопроводів, на яких працював позивач.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2).

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (пункт 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2).

Згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) здійснюється атестація робочих місць на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій передбачено, що періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій атестація робочих місць передбачає:

- установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці;

- санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці;

- комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам;

- установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією;

- обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці;

- визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах;

- складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників;

- аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Враховуючи вищенаведене, норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах колегія суддів зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 вказаного Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працював на посаді слюсаря трубопровідника з 01 квітня 1981 року по 28 серпня 1985 року, на посаді монтажника технологічних трубопроводів 3 розряду з 01 листопада 1987 року по 03 травня 1994 року, на посаді електрозварювальника 5 розряду з 02 вересня 1996 року по 30 листопада 2000 року. З 21 серпня 1992 року атестація його робочого місця як в період роботи монтажником технологічних трубопроводів, так і в період роботи електрозварювальником не проводилась.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності уточнюючої довідки про підтвердження стажу роботи та проведення атестації робочих місць на підприємстві є обґрунтованою, відповідає вимогам закону.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2016 року у справі № 344/200/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

Д.М. Старунський