Справа № 320/7260/16-а
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.02.2017
Справа № 320/7260/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області Федоренко Дмитра Олександровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про поновлення строку для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 149668 від 15 жовтня 2016 року, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 149668 від 15 жовтня 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст.126 КУпАП в розмірі 850 грн. 00 коп. та про визнання дій старшого сержанта поліції роти ДПС Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області Федоренко Дмитра Олександровича щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 149668 від 15 жовтня 2016 року неправомірними.

У позові позивач зазначає, що 15 жовтня 2016 року відповідачем відносно нього була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 149668 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційного документу.

Позивач в своєму позові вказує, що винним він себе не признав в здійсненні порушення за ч.3 ст. 126 КУпАП, обґрунтовуючи це тим, що 15.10.2016 року о 02 годині 53 хвилин, він дійсно знаходився в автомобілі АЗЛК 2141, державний номерний знак НОМЕР_1, проте за кермом вищевказаного автомобіля знаходився водій ОСОБА_3. В автомобілі ще знаходився ОСОБА_4, який співробітником поліції не був опитаний в якості свідка. Крім того, позивачу не були роз'яснені його права та не вручений протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, 25.10.2016 року на адресу позивача прийшов лист, в якому містилась постанова серії ПС2 № 149668 від 15 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, згідно якої на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу і розмірі 850 грн. 00 коп., в якій зазначено, що 15.10.2016 року о 02 годині 53 хвилині, гр -н ОСОБА_1 по вул. Сізова в с. Терпіння Мелітопольського району, керував автомобілем НОМЕР_2 без посвідчення водія.

Позивач вказує, що постанову по справі про адміністративне правопорушення він отримав лише 25.10.2016 року, тому ці обставини стали причиною пропуску визначеного законодавством строку для оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач вважає, що в його діях не має складу правопорушення, оскільки його дії відповідали вимогам ПДР України.

Тому позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку на оскарження постанови, визнати дії відповідача протиправними при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 149668 від 15 жовтня 2016 року та скасувати її.

В судове засідання сторони не з'явились.

Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає та просить його задовольнити.

Відповідач не з'явився з невідомих суду причин. Про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2016 року старшим сержантом поліції роти ДПС Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області Федоренком Дмитром Олександровичем винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 149668, згідно якої 15.10.2016 року о 02 годині 53 хвилині, гр -н ОСОБА_1 по вул. Сізова в с. Терпіння Мелітопольського району, керував автомобілем НОМЕР_2 без посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР Украіни, за що передбачена відповідальності ч. 3 ст. 126 КУпАП. На гр-на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. /а.с. 3/.

Згідно копії поштового конверту вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була отримана 25.10.2016 року /а.с.6/.

Згідно довідки КСМ «Квалітет» від 08.11.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28.10.2016 року по 07.11.2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом «гострий бронхіт» /а.с.7/.

Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови порушень діючого законодавства з боку державтоінспектора допущено не було. Цей документ відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівники Державної автомобільної інспекції, які мають спеціальні звання мають право розглядати справи та накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до цих вимог закону, відповідач розглянув справу та виніс постанову по справі.

Відповідач правильно прийшов до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме: не виконання вимог п. 2.1 ПДР України.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, були грубо порушені його права. Не маючи достатніх на те підстав, маючи істотні протиріччя, працівник ДАІ прийняв рішення про його винуватість в скоєнні правопорушення, якого позивач не робив.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, а саме, постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному Кодексу України про адміністративні правопорушення, з особливостями, встановленими Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив строк для звернення до суду. Однак у зв'язку з несвоєчасним отриманням копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.10.2016 року, пропущений строк необхідно поновити з поважних причини, оскільки позивач не мав можливості подати скаргу, т.я. своєчасно не отримав копію постанови від 15.10.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компенсації (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може скасувати постанову та закрити справу, змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як встановлено судом, позивачу не була видана постанова у справі про адміністративне правопорушення на місці вчиненого правопорушення, а отримана ним поштою лише 25 жовтня 2016 року, а тому позивач не пропустив строк для звернення до суду. Крім того, скоєне ним правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків.

З урахуванням характеру та обставин правопорушення, суд визнає його малозначним, та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження. Постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача слід скасувати, провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 41, 71, 99, 161, 162, 283, 293 КАС України, ст.ст. 33, 126 ч. 1, 286, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області Федоренко Дмитра Олександровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити частково:

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови серії ПС2 № 149668 від 15 жовтня 2016 року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст. 126 КУпАП в розмірі 850 грн. 00 коп..

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 149668 від 15 жовтня 2016 року, винесену старшим сержантом поліції роти ДПС Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області Федоренком Дмитром Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн..

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 126 КУпАП, та оголосити йому усне зауваження.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 126 КУпАП провадженням закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Колодіна