Справа № 169/57/17
Суддя: Турак О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/57/17
Провадження № 2-а/169/9/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Турак О.В.,

секретар судового засідання Луцик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського Максима Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського М.Ю. про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваною постановою інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського М.Ю. серії АР №861911 від 11 січня 2017 року на нього накладено адміністративні стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що він 11 січня 2017 року о 20:55 год. в м. Луцьку по вул. Соборності, 43, керуючи транспортним засобом, користувався засобами зв'язку, а саме: розмовляв по мобільному телефоні, чим порушив вимоги п. 2.9 д) Правил дорожнього руху.

Вважаючи, що Правил дорожнього руху він не порушував та адміністративного правопорушення не вчинив, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №861911 від 11 січня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.; провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні 06 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинський М.Ю. в судове засідання не з'явився, у запереченні проти позову від 01 лютого 2017 року пояснив, що 11 січня 2017 року ОСОБА_1 був зупинений у зв'язку із вчиненням правопорушення, а саме: у темну пору доби під час руху не увімкнув ближнє світло фар, а також користувався засобом зв'язку, тримаючи в руці та розмовляючи по мобільному телефону. Вказуючи, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 визнав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та розгляд такої справи проведений ним відповідно до Конституції та законів України, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оспорюючи постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, позивач посилається на те, що він, дійсно, у вказаний у постанові час та місці керував транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар та був зупинений працівниками поліції. В транспортному засобі на передньому сидінні перебувала пасажир ОСОБА_3, яка розмовляла по скайпу, тримаючи в руках планшет. Він же по мобільному телефону в той час він не розмовляв і в руках його не тримав.

Про вказані обставини в судовому засіданні ствердив позивач ОСОБА_1, а також свідок ОСОБА_3, яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, суду показала, що 11 січня 2017 року вона перебувала на передньому сидінні у транспортному засобі позивача під час зупинення їх працівниками поліції та розмовляла по скайпу, тримаючи в руках планшет. Позивач по мобільному телефону, керуючи транспортним засобом, не розмовляв і в руках його не тримав.

Згідно вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач ствердив, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 визнав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та надав DVD диск з відеозаписом з місця розгляду справи.

Проте, даним відеозаписом факт користування позивачем (водієм) мобільним телефоном під час руху транспортного засобу не підтверджується. Диск містить відеозапис розгляду інспектором Капустинським М.Ю. справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, із відеозапису слідує, що позивач визнав лише факт керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, а з приводу розмов по мобільному телефону вказав, що по скайпу розмовляла його пасажир.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, відповідачем не доведений, оскільки відеозапис, наданий відповідачем не підтверджує факт користування ОСОБА_1 мобільним телефоном під час руху транспортного засобу, інших доказів відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, постанова інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського М.Ю. серії АР №861911 від 11 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Між тим, доводи позивача, викладені у позовній заяві, щодо його безпідставного зупинення працівником поліції, нероз'яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та порушення процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, не прийняті судом до уваги, оскільки спростовані вищевказаним відеозаписом, що наданий відповідачем.

Також позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення до задоволення не підлягають, оскільки даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 41, 71, 72, 86, 102, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 33, ст.ст. 251, 252, 280, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №861911 від 11 січня 2017 року, винесену інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Луцьк Капустинським Максимом Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий