Справа № 500/3491/16-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 500/3491/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурія О.В.,

- Крусяна А.В.,

при секретарі судового засідання Макогон С.А.,

за участю представника апелянта - адвоката Бобилевої З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовської Світлани Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

24 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовської Світлани Володимирівни, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 409 від 03.06.2016, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено встановлений законом порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3, яка є суміжним землекористувачем з позивачем та за заявою якої ініціювалась перевірка ДАБІ, подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт зазначає, що суд зробив невірні висновки про відсутність обставин, які підтверджують факт самочинного будівництва ОСОБА_4 по АДРЕСА_1. Навпаки матеріали справи містять беззаперечні докази на підтвердження факту самочинного будівництва позивачем будівель на своїй ділянці, що порушує права апелянта. На підставі викладеного ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняту нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовською Світланою Володимирівною, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №976 від 08 вересня 2015 року та звернення гр. ОСОБА_3 від 15.03.2016 року, проведено позапланову перевірку об'єкті АДРЕСА_1.

За результатами перевірки, відповідачем складено акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 травня 2016 року, яким встановлено, що за даною адресою гр.. ОСОБА_4, самовільно, без жодних дозвільних документів на виконання будівельних робіт, виконує будівельні роботи з реконструкції літньої кухні літ. «Б» та сараю літ. «В», що є порушенням ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Акт перевірки позивачем отримано під підпис 25.05.2016 року. В зауваженнях щодо здійснення перевірки позивач зазначив, що враховуючи обвалення сараю та літньої кухні, він був вимушений провести відновлення своїх будівель.

За результатами позапланової перевірки, проведеної на об'єкті АДРЕСА_1, стосовно позивача складено протокол від 25 травня 2016 року про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.96 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 03 червня 2016 року о 11 год. 00 хв. Примірник протоколу отримав ОСОБА_4 25.05.2016 року (а. с. 49-51).

З метою усунення виявлених порушень, позивачу видано припис від 25 травня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та надано час для усунення виявлених порушень до 25.06.2016 року. Зазначений припис позивач також отримав 25.05.2016 року.

03 червня 2016 року, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Грабовської Світлани Володимирівни винесено постанову № 409, якою визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5950 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з порушення відповідачем процедури проведення позапланової перевірки.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки визначені ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабміну України від 23.05.2011р. № 553.

Відповідно до п.14 Порядку № 553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний:

допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Пункт 11 цього Порядку визначає повноваження посадових осіб інспекції ДАБІ, в тому числі:

1) безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта, або місцезнаходження суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пункт 13 Порядку № 553 передбачає серед іншого право суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пунктів 16-21 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол та приписи усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.21 Порядку № 553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був присутній під час проведення перевірки, що підтверджується актом від 25.05.2016 року, в якому наявні його зауваження та підпис. (а.с.6).

Із вказаних зауважень вбачається, що позивач дійсно здійснює роботи щодо поновлення своїх будівель через обрушення сараю та літньої кухні. Жодних заперечень щодо дати проведення перевірки чи оспорювання факту проведення самочинних будівельних робіт позивачем не надано.

Враховуючи, що ані під час проведення перевірки, ані під час судового розгляду позивачем не надано дозвільних документів на проведення реконструкції господарських будівель по АДРЕСА_1., судова колегія вважає доведеним факт проведення позивачем самочинного будівництва.

Згідно з п.17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2016 року відповідачем складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протокол про адміністративне правопорушення, які теж отримані позивачем 25 травня 2016 року.

За результати розгляду матеріалів про правопорушення, відповідачем винесено постанову по справ про адміністративне правопорушення від 03 червня 2016 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП.

Позивач стверджує, що для того, щоб надати свої пояснення йому б необхідно було проїхати 230 км до м.Одеси, а відповідач скористався його відсутністю та визначив максимальний розмір штрафу за ч.5 ст.96 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст.96 КУпАП виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні -

тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач був сповіщений належним чином про розгляд справи, проте не скористався правом щодо надання пояснень з наведенням обставин, які пом'якшують відповідальність, тому його доводи про неможливість приїхати на розгляд справи до м.Одеси, судова колегія не вважає такими, що ставлять під сумнів обґрунтованість та законність оскаржуваної постанови № 409 від 03.06.2016р. про притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що відповідач візуально не міг встановити точні розміри самочинного будівництва, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про збільшення габаритів приміщень, що будувались, судова колегія вважає такими, що не спростовують законність оскаржуваної постанови.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В даній справі департамент ДАБІ, зазначаючи про самовільне будівництво позивачем господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1., посилається на відсутність в нього дозволу на проведення будівельних робіт.

Судова колегія зазначає, що в даному випадку не має принципового значення збільшення або зменшення габаритів об'єктів будівництва. Достатнім для висновку про наявність самочинного будівництва є встановлення факту його проведення без дозвільних документів.

Посилання позивача на Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001р. № 127 та зареєстрованого в Мінюсті України 10.07.2001р. за № 19451/2001, якою визначено, що не належать до самочинного будівництва заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості, є хибними, оскільки таке положення застосовується лише при інвентаризації квартир багатоквартирних житлових будинків та гуртожитку (абз.80 п.3.2 Інструкції № 127).

Відповідно до п.3.2 Інструкції № 127 при інвентаризації одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків зазначене положення не застосовується.

Судова колегія також зазначає, що певні формальні порушення відповідачем порядку призначення перевірки (визначення дати перевірки) не вплинули на неможливість участі ОСОБА_4 у її проведенні або неможливості надання ним необхідних документів, які б спростовували висновки акту перевірки, в зв'язку з чим помилковими є доводи суду першої інстанції про проведення відповідачем перевірки за межами повноважень.

Не визначення відповідачем в акті перевірки, протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанові про справі про адміністративне правопорушення відповідного абзацу ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011р. № 3038-VI, на думку судової колегії, не свідчить про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_4, оскільки жодного з трьох абзаців зазначеної правової норми: щодо подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт або подачі декларації про початок виконання будівельних робіт, або отримання дозволу на виконання робіт в залежності від складності об'єкту будівництва, які б надавали право позивачу на проведення будівельних робіт, ним не дотримані.

В ході розгляду справи судом першої інстанції залишені поза увагою ті обставини, що ініціатором проведення перевірки департаменту ДАБІ є ОСОБА_3 (а.с.43-44), наявності цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та земельною ділянкою, знесення самочинного будівництва (№ 500/3342/16-ц), що свідчить про можливий вплив судового рішення у даній справі, зокрема правова кваліфікація дій ОСОБА_4 в зв'язку із проведенням будівництва без відповідного дозволу, на права та законні інтереси ОСОБА_3, в зв'язку з чим остання, відповідно до ст.53 КАС України, мала бути притягнена судом до участі у справі в якості третьої особи.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, не врахував наведені правові норми, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до п.3 та п.4 ч.1 ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити ОСОБА_4 в задоволені позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян