Справа № 554/10855/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/95/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 січня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А.Г.

при секретарі Гречка Є.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Азарян К. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ( далі - Управління) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває на обліку в Управлінні з 17 лютого 2015 року. та отримує пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на підставі ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, відповідно до якої жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. Враховуючи, що вона має дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом з дитинства, яку виховувала до 8 -річного віку та продовжує виховувати. Таким чином її правовий статус відповідає вимогам вказаної статті та на неї розповсюджується право на отримання пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Пунктом 10 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зазначає, що на момент набрання чинності цим Законом (станом на 1 травня 2016 року) вона працювала на посаді державного службовця начальником управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі та мала 18 років спеціального стажу роботи, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону.

10 травня 2016 року вона звільнилася з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі.

26 травня 2016 року вона звернулася до Управління з заявою про перерахунок пенсії державного службовця відповідно до п. 10 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- VIII та на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

Рішенням Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 255 від 5 липня 2016 року їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, у зв'язку з недосягненням 60 - річного віку, встановлено ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року.

Такі дії Управління позивачка вважає протиправними, що і стало підставою звернення її до суду з цим адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду Полтавської області заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що позивачка не досягла 60 років, а отже відсутності підстави для призначення їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області з 17 лютого 2015 року та отримує пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на підставі ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, згідно з якою, жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми.

10 травня 2016 року ОСОБА_1 звільнилася з посади начальника управління Пенсійного фонду України Полтавського району.

26 травня 2016 року позивачка звернулася до Управління з заявою про перерахунок пенсії державного службовця відповідно до п. 10 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- VIII та на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року.

Рішенням Управління № 255 від 5 липня 2016 року їй відмовлено у проведенні перерахунку, оскільки позивачка не досягла встановленого ст. 26 Закону 1058 віку 60 років.

Такі дії Управління суд знаходить протиправними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16 грудня 1993 року визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058, у тому числі стажу державної не менше як 10 років та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Так, судом встановлено, що позивачка має 18 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.

Суд знаходить необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що позивачка не досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, оскільки право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визнане за позивачкою, а отже не може бути обмежено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині проведення перерахунку пенсії позивачці, суд також виходить з положення ч. 1 ст. 8 та ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до яких в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Враховуючи, що на момент звільнення позивачки із посадивіднесеної до категорії посад державної служби вона мала 18 років стажу роботи, суд приходить до висновку про наявність підстав для перерахунку пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» та знаходить протиправним рішення Управління № 255 від 5 липня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 255 від 5 липня 2016 року про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, починаючи з 26 травня 2016 року та виплатити недоотримувану пенсію.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 1 лютого 2017 року.

Суддя А.Г. Савченко