Справа № 380/193/17
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

17.02.2017 Справа № 380/193/17
Провадження № 2-а/380/39/17
Постанова

Іменем України

17 лютого 2017 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій,

встановив:

Позивач в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом, в якому просить визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації (далі Відповідач) щодо перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною та зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену вищевказану щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням виплачених сум. Позовні вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.03.2015 року та має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій повинна щорічно до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків; пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами за місцем їх проживання чи одержання утримання. Згідно з п.п.3.2,4.9,4.10 Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженим наказом міністра праці та соціальної політики України від 25 квітня 2006 року за № 147, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07червня 2006 року за № 683/12557, цей центр здійснює підготовку документів на виплату всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат, проводить перерахунки розмірів грошової допомоги різним категоріям одержувачів пільг. Зміни до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не внесено, а тому позивач вважає, що щорічну грошову допомогу учасникам бойових дій слід було сплачувати у повному обсязі та в 2016 році він повинен був отримати 5650 гривень, тоді як згідно довідки Відповідача він отримав лише 920 гривень, внаслідок чого йому не доплачено 4730 гривень. На його звернення стосовно здійснення перерахунку та виплати йому у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі передбаченому законом, Відповідач листом № 10/1842 від 30.09.2016 року відмовив у проведенні перерахунку, а тому позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав.

07.02.2017 року провадження по даній справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

Відповідач у визначений судом строк надав до суду заперечення на позов, в якому вказує, що виплата разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» здійснюється Міністерством соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі в управління соціального захисту населення. Постановою КМУ № 141 від 02.03.2016 року така виплата установлена учасникам бойових дій в розмірі 920 гривень. Відповідач вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оглянувши матеріали справи, заперечення на позов та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.03.2015 року (а.с.5).

Із листа Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації № 10/1842 від 30.09.2016 року вбачається, що позивачу, як учаснику бойових дій, у 2016 році була виплачена разова грошова допомога в сумі 920 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Положеннями ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога, у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 166,частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статі 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, - Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першої статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладені в новій редакції положення ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22 травня 2008 року відновлено дію частини 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції від 25 грудня 1998 року, відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій становить п'ять мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, згідно п.63 (1) Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення … статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» … застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.

Відповідно до п.1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»,здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення населення обласних, київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії ( особам які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правових акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги учасникам бойових дій. Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, щодо конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачене самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. За змістом ч.3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов?язковим до виконання на всій території України. Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Отже, Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації, здійснюючи позивачу нарахування та виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня, діяло відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин,( чинного з 1 січня 2015 року) та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

При вирішенні спору суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, ухвалу від 19.02.2016 року у справі № К/800/4176/16( № 753/13867/15-а).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності протиправною, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст, 19,46,95,113, 150 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня2011 року № 20-рп/2011, Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Постановою Кабінету Міністрів України № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, ст.ст.158-163,183-2,186 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : Т.П.Косович.