Справа № 461/7541/16-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7541/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про скасування ухвали,

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, в якому просить скасувати ухвалу Львівської міської ради №629 від 30.06.2016р. в частині пункту 78 «Зміни у зв'язку із вилученням з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд», який міститься в Додатку 1-В до ухвали Львівської міської ради від 30.06.2016 року №629 і стосується ОСОБА_1.

В обгрунтування позову покликається на те, що 15.10.2016 року між нею та Львівською міською радою було укладено договір оренди землі площею 0,0038 га за адресою: АДРЕСА_1 з метою розміщення МАФу для здійснення підприємницької діяльності. У 2010 році нею було отримано усю дозвільну документацію для встановлення споруди. В подальшому договір оренди землі було продовжено до 30.12.2016 року. 23.04.2015 року Ухвалою Львівської міської ради №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємцями діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова» їй надано дозвіл на здійснення такої діяльності про що вказується у п.88 додатку до ухвали. Однак, 22.10.2016 року нею було отримано лист із Личаківської районної адміністрації від 19.10.2016 року в якому вказувалось, що їй слід до 30.10.2016 року демонтувати власними силами її магазин. У даному листі вказувалось на Ухвалу Львівської міської ради від 30.06.2016 року №629 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015р. №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова», згідно якої магазин позивача вилучено із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у зв'язку з порушенням вимог рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.12.2010р. №1768 «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом, та скаргами мешканців мікрорайону». Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки за час здійснення підприємницької діяльності нею жодного разу не було порушено норм діючого законодавства

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові та додаткових поясненнях. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, з тих підстав, що оскаржуваний пункт ухвали був прийнятий за пропозицією одного із депутатів міської ради «з голосу» на тій підставі, що поступали скарги мешканців щодо незаконної діяльності магазину за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 використовує тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9-12/, яка була встановленна за погодженням Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради /а.с.15/.

06.04.2009 року між ОСОБА_2 та Львівською міською радою в особі директора департаменту містобудування ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування малої архітектурної форми. Строк дії договору визначено до 18.12.2013 року /а.с.13-14/.

Відповідно до додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 06.04.2009р., термін дії договору продовжено до 30.12.2016 року /а.с.12/.

З листа голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.10.2016р., адресованого ОСОБА_1, видно, що у зв'язку із порушенням вимог рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.12.2010р. №1768 «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)», та скаргами мешканців мікрорайону її тимчасову споруду вилучено з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд. Пред'явлено вимогу демонтувати тимчасову споруду на АДРЕСА_1 до 30.10.2016 року. В разі невиконання даної вимоги демонтаж буде здійснено згідно чинного законодавства /а.с.16/.

Також, судом встановлено, що підставою виключення із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд малої архітектурної форми за адресою: АДРЕСА_1 стало подання скарги мешканцями АДРЕСА_1 /а.с.44-45/.

Однак, як видно із зазначеної скарги мешканців мікрорайону така датована ще 2013 роком, після чого договір оренди землі продовжувався і жодних зауважень щодо діяльності ОСОБА_1 не було. Крім того, оскаржувана ухвала винесена лише у 2016 році, що є незрозумілим та викликає сумнів у обґрунтованості та законності ухвали в частині, яка стосується позивача.

Також, в заперечення позовної заяви представником відповідача не надано жодного належного доказу на підтвердження порушення позивачем встановлених обмежень і заборон при здійсненні підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1.

Натомість, ОСОБА_1 звернулась до прокуратури Львівської області з заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а саме протидії законній підприємницькій діяльності /а.с.51/.

Статтею 42 Конституції України кожному гарантовано право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на те, що представник відповідача в судовому засіданні не представив суду жодних належних доказів на спростування позовних вимог, не довіряти доводам позивача у суду немає підстав.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведене, судом встановлено, що позивачем при здійсненні підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 не було порушено встановлених заборон і обмежень, дія договору оренди землі діяв до 30.12.2016 року, що свідчить про відсутність підстав для виключення із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд малої архітектурної форми за адресою: АДРЕСА_1, а тому суд приходить до переконання про протиправність ухвали Львівської міської ради від 30.06.2016 року №629 в частині, що стосується позхивача і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7-12,70,86,160-163 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати ухвалу Львівської міської ради №629 від 30.06.2016р. в частині пункту 78 «Зміни у зв'язку із вилученням з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд», який міститься в Додатку 1-В до ухвали Львівської міської ради від 30.06.2016 року №629 і стосується ОСОБА_1.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: Стрельбицький В.В.