Справа № 127/469/17
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/469/17
Провадження № 2-а/127/199/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач з 02 травня 1992 року перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України м. Вінниці, де отримує пенсію. З 01 липня 2000 року по 05 липня 2011 року позивач відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», отримувала наукову пенсію. З 01 червня 2011 року по 30 червня 2011 року позивач працювала один місяць в системі персоніфікованого обліку і як інвалід 2 групи 05 липня 2011 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про переведення її з наукової пенсії на пенсію за віком. Однак, при переведені позивача з одного виду пенсії на інший відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що призвело до заниження розміру пенсії, а відтак відповідач діяв протиправно та всупереч вимогам Закону. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії при переведенні пенсії із наукової на пенсію за віком в частині застосування величини оцінки одного року страхового стажу в 1,35% та застосування індивідуального коефіцієнта заробітної плати для обчислення пенсії величиною 2,28248. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 при переведенні із наукової пенсії на пенсію за віком з 05.07.2011 р. згідно з вимогами ст. ст. 24 ч. 2, ч. 4, 25 ч. 1 , 27, ч. 2, 40 ч. 1 45 ч. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 року, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року залишено без змін. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06.07.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 232/1608/12 виданого 02.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області. Листом управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці № 3277/06-33-1/09 від 13.07.2015 року, на виконання рішення суду згідно ВП № 48012145 Управління надало розпорядження №177108 від 10.07.2015 року по пенсійній справі стягувача, у якому наведений розрахунок розміру пенсії, та повідомила, що у разі застосування такого розрахунку на виконання рішення суду пенсії ОСОБА_1 зменшиться (2540,51 грн. - на даний час, 1049 грн. згідно розрахунку). У зв'язку з цим Управління просила закінчити виконавче провадження. Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову від 08.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження. Позивач звернулась до прокуратури м. Вінниці із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Постановою Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області від 22.10.2016 року, кримінальне провадження закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У зв'язку з цим позивач звернулась до суду та просила суд, визнати протиправним та скасувати Розпорядження управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 177108 від 10.07.2015 року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці виконати перерахунок при переведенні ОСОБА_1 із наукової пенсії на пенсію за віком із 05.02.2011 року по двоскладовій формулі.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження. Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду у встановлений законом строк, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року у справі №232/1608/12 за позовом ОСОБА_1, залишеної в силі ухвалою Вінницького апеляційної адміністративного суду від 04.06.2015 року про зобов'язання управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 при переведенні із наукової пенсії на пенсію за віком з 05.07.2011 року згідно з вимогами ст.24, ч.2, ч.4 ст.25, ч.І ст.27, ч.2 ст.40, ч.І ст.45 ч.З Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при цьому: відновити ОСОБА_1 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення її пенсії величиною 2,45214 за період трудового стажу 415 місяців до 19.07.1993 року; оцінку одного року страхового стажу, що визначена в 1,35 % застосувати лише до одного місяця стажу у системі персоніфікованого обліку з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року; двоскладовою формулою розрахунку обчислити ОСОБА_1 пенсію за віком за 415 місяців до 19.07.1993 року і за один місяць з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року в системі персоніфікованого обліку; виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою пенсією та належною до виплати пенсією згідно зі ст.ст. 24, ч.2 ч.4 ст.25, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.1 ст.45 ч. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.07.2011 року по день перерахунку. На виконання рішення суду Управлінням відновлено ОСОБА_1 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії величиною 2,45 за період трудового стажу 415 місяців до 19.07.1993 року; оцінку одного року страхового стажу, що визначений в 1,35% застосований лише до одного місяця стажу у системі персоніфікованого обліку з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року; двоскладовою формулою розрахунку обчислено ОСОБА_1 пенсію за віком за 415 місяців до 19.07.1993 року і за один місяць з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року в системі персоніфікованого обліку. Проте після виконання рішення суду розмір пенсії зменшиться. Крім того, 17 липня 2015 року листом за вих.№ 130/06-41-1/02-1 пенсійна справа ОСОБА_1 була направлена для контрольної перевірки виконання рішення суду до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та повернута без зауважень щодо виконання рішення суду. Також пенсійна справа ОСОБА_1 була перевірена головними спеціалістами відділу контролю за правильністю призначення, перерахунку і виплати адресних державних допомог і пенсій Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що наявні звіти щодо проведення перевірки №08-00-019-26886 від 02.09.2015 року та 08-00-019-36544 від 17.12.2015 року, відповідно до яких зазначено, що перерахунок проведено з дотриманням вимог, зазначених в постанові суду. Тому відповідач вважає свої дії правомірними.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці, з 02 травня 1992 року перебуває на обліку Управлінні пенсійного фонду України м. Вінниці, де отримує пенсію.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії при переведенні пенсії із наукової на пенсію за віком в частині застосування величини оцінки одного року страхового стажу в 1,35% та застосування індивідуального коефіцієнта заробітної плати для обчислення пенсії величиною 2,28248. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 при переведенні із наукової пенсії на пенсію за віком з 05.07.2011 р. згідно з вимогами ст. ст. 24 ч. 2, ч. 4, 25 ч. 1 , 27, ч. 2, 40 ч. 1 45 ч. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 року, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року залишено без змін (а.с. 18-23).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06.07.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 232/1608/12 виданого 02.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області (а.с 25).

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці № 3277/06-33-1/09 від 13.07.2015 року, на виконання рішення суду згідно ВП № 48012145 Управління надало розпорядження 177108 від 10.07.2015 року по пенсійній справі стягувача, у якому наведений розрахунок розміру пенсії, відповідно до якого, у разі застосування такого розрахунку на виконання рішення суду пенсія ОСОБА_1 зменшиться (2540,51 грн. - на даний час, 1049 грн. згідно розрахунку). У зв'язку з цим Управління просило закінчити виконавче провадження (а.с. 26, 28).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову від 08.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до якої в ході проведення виконавчих дій спеціалістом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надано звіт від 02.09.2015 року про недоцільність застосування рішення суду, оскільки, величина пенсійної виплати значно зменшиться. В зв'язку з чим, повторно призначено іншого спеціаліста відділу контролю за правильністю призначення, перерахунку і виплати адресних державних соціальних допомог і пенсій Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради. Який надав лист від 17.12.2015 року про недоцільність застосування рішення суду, так як після застосування розмір пенсії зменшиться до 1049 грн. (а.с. 27).

Крім того, суд бере до уваги посилання відповідача в його запереченнях на ті обставини, що 17 липня 2015 року листом за вих. № 130/06-41-1/02-1 пенсійна справа ОСОБА_1 була направлена для контрольної перевірки виконання рішення суду до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та повернута без зауважень щодо виконання рішення суду. Також пенсійна справа ОСОБА_1 була перевірена головними спеціалістами відділу контролю за правильністю призначення, перерахунку і виплати адресних державних допомог і пенсій Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що наявні звіти щодо проведення перевірки №08-00-019-26886 від 02.09.2015 року та 08-00-019-36544 від 17.12.2015 року, відповідно до яких зазначено, що перерахунок проведено з дотриманням вимог, зазначених в постанові суду.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом № 3723. Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11.10.05 р. № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні «показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики (абз. 5, 6 п. 4)». Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.05 р. № 5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. 3 ст. 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, відповідно до наданих йому повноважень, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду, судові витрати понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 183-2, 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати залишити за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: