Справа № 805/3397/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

31 січня 2017 р. Справа №805/3397/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., при секретарі судового засідання Шташаліс О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Маріупольської міської ради, третя особа - голова ліквідаційної комісії Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча Рибко Олександр Сергійович про визнання незаконною та недійсною видачу свідоцтва юридичної особи нового зразку від 18 липня 2005 року, визнання незаконним та недійсним включення Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча в Єдиний державний реєстр 18 липня 2005 року,-

за участю:

позивач - ОСОБА_1 - особисто,

представник відповідача 1 - не з'явився,

третьої особи - не з'явився.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Донецькій області, третя особа - голова ліквідаційної комісії Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча Рибко Олександр Сергійович, в якому просив суд:

- визнати незаконною та недійсною видачу відповідачем 18 липня 2005 року свідоцтва юридичної особи Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча нового зразку, з підстав: відсутня подача свідоцтва старого зразка, заміна його на свідоцтво нового зразка, зберігання свідоцтва старого зразка в реєстраційній справі, подача реєстраційної карти форми 4 про внесення змін у відомостей;

- визнати незаконним та недійсним включення Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча в Єдиний державний реєстр 18 липня 2005 року.

Ухвалою суду від 19 грудня 2016 року замінено неналежного відповідача по справі - Відділ державної реєстрації Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Донецькій області на Юридичний департамент Маріупольської міської ради.

Позивач у судове засідання з'явився, просив суд поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника департаменту.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що 29 березня 2011 року юридична особа - Організація орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча - була виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду позовом до Відділу державної реєстрації Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Донецькій області, та просив суд: визнати незаконним та недійсним видачу відповідачем 18 липня 2005 року свідоцтва юридичної особи нового зразка, оскільки відсутня подача свідоцтва старого зразка в реєстраційній справі, подача реєстраційної картки форми № 4, а також визнати незаконним та недійсним включення організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча в Єдиний державний реєстр 18 липня 2005 року.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року суд зобов'язував позивача надати письмові пояснення та докази, які свідчили про своєчасне звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

05 грудня 2016 року позивачем надані письмові пояснення відповідно до яких зазначено, що необхідною умовою для початку обчислення процесуальних строків є факт (момент) ознайомлення позивача з матеріалами реєстраційної справи, з матеріалами якої, як стверджує позивач, він ознайомлений не був, тому позов складений виключно на припущеннях позивача. У зв'язку з чим вважає, що строк звернення до суду ним не пропущений. Проте, в обґрунтування обставин викладених у письмових поясненнях, позивачем не надано жодного доказу, які б підтверджували, що позивач раніше не ознайомлювався з матеріалами реєстраційної справи.

У судовому засіданні позивач наголошував, що про порушення своїх прав дізнався лише після ознайомлення з ухвалою Вищого адміністративного суду від 07 квітня 2016 року.

Суд зазначає, що при визначенні початку перебігу строку до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення, а також, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення її прав, свобод та інтересів.

Початок перебігу строку звернення до суду, в адміністративному судочинстві розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення. Отже, законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

З матеріалів справи встановлено, що в період з 1993 - 1996 року та пізніше позивач був працівником Орендного підприємства Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча. В зазначений період підприємство здійснювало підприємницьку діяльність (оренду державного підприємства Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча) в організаційно - правовій формі Орендного підприємства ім. Ілліча.

ОСОБА_1 у позовній заяві звертає увагу, що відповідно до положень Закону України "Про обмеження монополізму та недопущення не добросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності" статті 1 вбачається, що Організація орендаторів ММК ім. Ілліча та Орендне підприємство ММК ім. Ілліча - це єдина юридична особа.

У кінці 1996 року Орендне підприємство ММК ім. Ілліча незаконно - без рішення власника о припиненні, без ліквідаційної комісії, без виключення з ЄДР, шляхом реєстрації уставу Організації орендаторів ММК ім. Ілліча, нібито було припинено - перетворено в Організацію орендаторів ММК ім. Ілліча в процесі приватизації.

Позивач зазначає, що у грудні 1996 року, організація орендарів ММК ім. Ілліча незаконно - без необхідного рішення учасників (у тому числі позивача), без належного затвердження учасниками (в тому числі позивачем) установчих документів, без включення в ЄДР змінюється статус з непідприємницького товариства в підприємницьке, а відповідач видає організації свідоцтво суб'єкта підприємницької діяльності. Позивач звернув увагу на те, що у період з 1997 по 2011 роки Організація орендарів ММК ім. Ілліча незаконно існувала як суб'єкт підприємницької діяльності.

В 2005 році в зв'язку з прийняттям закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" № 755 від 15 травня 2003 року Організація орендарів як власник майна від Орендного підприємства 1993 - 1996 року, та як суб'єкт підприємницької діяльності, нібито подає документи (картку форми № 6) на заміну свідоцтва юридичної особи єдиного (нового) зразка замість свідоцтва старого зразка, отриманого 17 травня 1993 року.

18 липня 2005 року державним реєстратором Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області внесено запис про включення відомостей про організацію орендарів до ЄДР на підставі реєстраційної картки форми № 6 за підписом керівника цієї організації, про що було зроблено відповідний запис за №0002641 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про державну реєстрацію орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча та видане свідоцтво єдиного зразка А00 № 285405.

Позивач зазначив, що ним встановлено, що в матеріалах реєстраційної справи Організації орендарів ММК ім. Ілліча відсутнє свідоцтво старого зразка, виданого 17 травня 1993 року. Крім того, на думку позивача в матеріалах реєстраційної справи Організації орендарів ММК ім. Ілліча відсутня здача свідоцтва виданого (старого зразка) в 2005 році, а також свідоцтва старого зразка виданого 17 травня 1993 року.

З вищенаведеного судом встановлено, що позивач працював у Орендному підприємстві ММК ім. Ілліча, в період з 1993 по 1996 роки та пізніше, як також сам зазначає позивач. Отже, позивач у 1996 році знав про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - Організації орендаторів ММК ім. Ілліча, оскільки, відповідно до позовної заяви сам зазначає, що реєстрація даної установи здійснювалась без згоди учасників Орендного підприємства ММК ім. Ілліча, у тому числі і позивача.

Крім того, судом встановлено, що у 2005 році Організація орендаторів ММК ім. Ілліча, як власник майна орендного підприємства, та як суб'єкт підприємницької діяльності подає документи (картку форми № 6) на заміну свідоцтва юридичної особи єдиного (нового) зразка взамін свідоцтва старого зразка, отриманого 17 травня 1993 року. Як зазначає позивач, в результаті незаконного припинення Орендного підприємства ММК ім. Ілліча у грудні 1996 року та реєстрації 18 липня 2005 року Організації орендаторів ММК ім. Ілліча як суб'єкта підприємницької діяльності та внесення відповідного запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, порушило його права та інтереси, оскільки ним внесений значний трудовий вклад в розвиток Орендного підприємства ММК ім. Ілліча.

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що позивач знав про державну реєстрацію Організації орендаторів ММК ім. Ілліча у 2005 році та, оскільки, він вважає дії незаконними та протиправними мав всі підстави звернутися до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів і вже протягом значного часу мав всі підстави знати про те, що в матеріалах реєстраційної справи відсутнє або наявне свідоцтво старого зразка, виданого 17 травня 1993 року.

Однак, позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався лише у 2016 році, ознайомившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року по справі № 2а/0570/17781/2012 (№ К/800/31743/13).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а оскаржувані постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Маріупольської міської ради, третя особа Державна податкова інспекція м. Маріуполя про визнання дій неправомірними - залишено без змін.

При розгляді даної касаційної скарги, колегія суддів зазначала про те, що для включення відомостей про юридичну особу до ЄДР відповідно до вимог ст. 19 та пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", заявник повинен подати заповнену реєстраційну картку форми № 6, затверджену наказом Держпідприємництва від 09 червня 2004 року № 67, та свідоцтво про державну реєстрацію старого зразка.

Державний реєстратор перевіряє відповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці для включення юридичної особи до ЄДР відомостям які знаходяться в реєстраційній справі (у разі її відсутності - відомостями чинної редакції установчих документів).

Судами встановлено, що державним реєстратором внесено до ЄДР запис за № 1 002641 та видане свідоцтво № 285405 серії А00 на підставі реєстраційної картки форми № 6 за підписом керівника організації Бойка В.С., в якій в графі "засновники юридичної особи" зазначено: фізичні особи - 27 571 орендарів.

Головним управлінням юстиції у Донецькій області за результатами проведеної перевірки підтверджена правомірність дій керівника Організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча при заповненні реєстраційної картки форми № 6.

Суд зазначає, що з ухвали ВАСУ від 07 квітня 2016 року на вбачається, можливим встановити чи подавалось Організацією орендарів ММК ім. Ілліча свідоцтво юридичної особи старого зразка; чи зберігається це свідоцтво в матеріалах реєстраційної справи; чи подавалась картка форми № 4 "Про внесення змін в свідоцтво", оскільки, не досліджувались під час вирішення цієї справи.

Крім того, суд зазначає, що у позивача були всі підстави знати, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду та Донецького апеляційного адміністративного суду, ще у 2013 році перебувала справа № 2а/0570/17781/2012 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Маріупольської міської ради, третя особа Державна податкова інспекція м. Маріуполя про визнання дій неправомірними, про існування якої, як зазначає позивач, він дізнався лише з ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року.

Також, суд звертає увагу, що в матеріалах справи є рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 12 жовтня 2012 року по справі № 0520/5959/2012 (провадження №2/0520/1361/2012) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, Державного реєстратора відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб Маріупольської міської ради про визнання недійсними Положень про організацію орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча 1993 року з доповненнями та змінами.

Відповідно до цього рішення судом встановлено, що 18 липня 2005 року Організацією орендарів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча надано державному реєстратору реєстраційну картку на включення відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (форми № 6), про що 18 липня 2005 року було зроблено запис та видано свідоцтво єдиного зразка.

Суд зазначає, що під час розгляду даної справи Іллічівським районним судом у 2012 році, у позивача була можливість дізнатися про те, що в матеріалах реєстраційної справи відсутні або наявні картка форми № 6 та свідоцтво старого зразка.

Крім того, судом встановлено, що в межах цивільного провадження по справі №264/5327/14-ц (провадження №2/264/9892/2014) за позовом ОСОБА_1, який був представником ОСОБА_12 до державного реєстратора ОСОБА_13, державного реєстратора ОСОБА_14, ліквідаційної комісії організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча у складі Рибко Олександра Сергійовича, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 про визнання недійсною ліквідації Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча, визнання незаконною державну реєстрацію ліквідації Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча, на підставі заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11 вересня 2014 року частково було задоволено вказане клопотання та витребовувались, крім інших, матеріали реєстраційної справи Організації орендаторів ПАТ «Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча».

З відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2014 року по справі №264/5327/14-ц (провадження №2/264/9892/2014) досліджено всі обставини справи та у задоволенні позовних вимог відмовлено. Висновки суду першої інстанції підтверджені ухвалою від 27 січня 2015 року Апеляційного суду Донецької області, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 - ОСОБА_1 відхилено, Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2014 року залишено без змін.

В зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що позивач мав змогу дізнатися про порушення своїх прав ще у 2005 році, коли безпосередньо проводилась реєстрація Організації орендаторів ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» та вносився запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також видавалось свідоцтво нового зразка. Проте, в матеріалах справи наявні докази про можливість безпосереднього ознайомлення позивача з матеріалами реєстраційної справи у 2014 році під час розгляду цивільної справи №264/5327/14-ц (провадження №2/264/9892/2014) Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, представником по якому виступав саме позивач.

Суд зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Порівняльний аналіз термінів "дізналася" та "повинна була дізнатися", що містяться в статті 99 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 99 КАC України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Суд зазначає, що позивачем не доведено, що він не знав та не міг знати раніше, а саме з 2005 року, про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази того, що позивач міг раніше дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до норм статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважним

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду, тому позовна заява ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Маріупольської міської ради, третя особа - голова ліквідаційної комісії Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча Рибко Олександр Сергійович про визнання незаконною та недійсною видачу свідоцтва юридичної особи нового зразку від 18 липня 2005 року, визнання незаконним та недійсним включення Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча в Єдиний державний реєстр 18 липня 2005 року підлягає залишенню без розгляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 лютого 2017 року.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Маріупольської міської ради, третя особа - голова ліквідаційної комісії Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча Рибко Олександр Сергійович про визнання незаконною та недійсною видачу свідоцтва юридичної особи нового зразку від 18 липня 2005 року, визнання незаконним та недійсним включення Організації орендаторів Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча в Єдиний державний реєстр 18 липня 2005 року - залишити без розгляду.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 31 січня 2017 року.

Повний текст ухвали складається у відповідності до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.