Справа № 2а-6415/10/2570
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6415/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2010 року Чернігівська міжрайонна державна податкова інспекція (далі - Чернігівська ЧМДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області щодо накладення на Чернігівську міжрайонну державну податкову інспекцію штрафу незаконними та скасування постанови старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 13.12.2010р. про накладення на Чернігівську міжрайонну державну податкову інспекцію штрафу в розмірі 680 грн. за виконавчим листом, виданим 13.01.2010 року Чернігівським окружним адміністративним судом про зобовязання інспекції здійснити відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Екобіопром» податку на додану вартість в сумі 542985 грн. за рахунок державного бюджету. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 13.12.2010 року на Чернігівську МДПІ було накладено штраф в розмірі 680 грн. за не виконання судового рішення. Виконавче провадження було відкрито за виконавчим листом, виданим Чернігівським окружним адміністративним судом 13.01.2010 року, яким Чернігівську МДПІ зобовязано здійснити відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Екобіопром» податку на додану вартість в сумі 542985 грн. за рахунок державного бюджету. У межах здійснення виконавчого провадження Чернігівська МДПІ неодноразово повідомляла виконавчу службу про відсутність у інспекції встановлених законом функцій та повноважень щодо здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість товариству з обмеженою відповідальністю «Екобіопром». Незважаючи на це, старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 постановою від 13.12.2010 року на Чернігівську МДПІ накладено штраф в розмірі 680 грн., на підставі ст. 5, 87 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані дії виконавчої служби щодо винесення постанови про зобовязання Чернігівської МДПІ здійснити відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Екібіопром» податку на додану вартість вважає неправомірними, а постанову від 13.12.2010 року про накладення на Чернігівську МДПІ штрафу у розмірі 680 грн., такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки постанова від 13.12.2010 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 21.04.1999 року №606-XIV „Про виконавче провадження (далі Закон № 606-XIV).

Згіно ст. 24 Закону №606-XIV державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення пятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа від 13.01.2010 року №2а-2495/08 головним державним виконавцем Рокачем Андрієм Вікторовичем 25.01.2010 року відкрито виконавче провадження та наданий строк позивачу для добровільного виконання рішення суду до 31.01.2010 року (а.с. 38).

Відповідно до вимог ст. 76 Закону №606-XIV після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 Закону №606-XIV визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання.

Згідно вимог ч.1 ст.87 Закону № 606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 19.02.2010 року на Чернігівську МДПІ було накладено штраф в розмірі 340 грн. за не виконання рішення суду (а.с.8-9 ).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2010 року постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 19.02.2010 року про накладення штрафу в розмірі 340 грн. на позивача скасовано.

Постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 від 13.12.2010 року на Чернігівську МДПІ накладено штраф в розмірі 680 грн. за повторне не виконання рішення суду, на підставі ст. 5, 87 Закону №606-XIV (а.с. 7).

Суд не може погодитись з діями відповідача щодо винесення постанови від 13.12.2010 року про накладення на Чернігівську МДПІ штрафу в розмірі 680 грн., з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 5 Закону №606 XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Виходячи з аналізу статті 10 Закону України від 04.12.1990 року № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні", органи державної податкової служби уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів, зокрема і податку на додану вартість.

Відповідно до вимог пунктів 1, 4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1232, Типового положення про Головне управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.04.2006 №332 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.04.2006 за № 454/12328, територіальні органи Державного казначейства України, яке є урядовим органом державного управління, повертають кошти, помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Законом № 606 XIV чітко визначено порядок виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України.

Згідно статті 9 Закону № 606 XIV, таке виконання здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2008 року №609 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ» встановлено, що у разі відшкодування за рішенням суду з державного бюджету податку на додану вартість та/або відсотків, юридичні та фізичні особи, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджету, подають ці рішення органам Державного казначейства, що здійснюють безспірне списання.

З огляду на викладене, до функцій органів Державної виконавчої служби не входить виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України.

Виходячи з наведеного, податковий орган, не є розпорядником бюджетних коштів та не здійснює бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Про поважні причини не виконання судового рішення Чернігівська МДПІ неодноразово повідомляла листами начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області (а.с. 43-46), однак останнім проігноровані посилання на норми чинного законодавства.

Стаття 87 Закону № 606 XIV передбачає, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі.

Відповідачем, також при винесенні оскаржуваної постанови не врахована постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2010 року, якою скасована постанова від 19.02.2010 року про накладення штрафу на Чернігівську МДПІ в розмірі 340 грн., а тому у відповідача були відсутні підстави для накладення штрафу на позивача за повторне невиконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України

Таким чином, суд доходить до висновку, що причини невиконання Чернігівською міжрайонною державною податковою інспекцією рішення Чернігівського окружного адміністративного суду в частині бюджетного відшкодування податку на додану вартість є поважними, оскільки, у позивача відсутні повноваження на здійснення вказаних дій, а здійснення видатків або використання коштів з порушенням норм чинного законодавства є бюджетним правопорушенням, що тягне за собою цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону №606-XIV зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Однак відповідач, не звертаючи увагу на доводи позивача, і в порушення ст. 87 Закону № 606-XIV застосував до Чернігівської МДПІ штрафні санкції, не врахувавши поважні причини невиконання рішення суду, а тому суд вважає, що застосування відповідачем штрафних санкцій є неправомірним, а постанова про накладення штрафних санкцій підлягає скасуванню.

Суд також бере до уваги, що згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, необхідно задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області - задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області щодо накладення на Чернігівську міжрайонну державну податкову інспекцію штрафу.

Скасувати постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 13.12.2010р. про накладення на Чернігівську міжрайонну державну податкову інспекцію штрафу в розмірі 680 грн. за виконавчим листом, виданим 13.01.2010 року Чернігівським окружним адміністративним судом про зобовязання інспекції здійснити відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Екобіопром» податку на додану вартість в сумі 542985 грн. за рахунок державного бюджету.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений ст. 185-186 КАС України.

Суддя Падій В.В.