Справа № 805/2919/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року справа №805/2919/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника позивача Сагіна М.В., представника відповідача Захарченка В.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі № 805/2919/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2016 року № /10/28-03-40,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.08.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у період часу з 22.03.2016 року по 20.04.2016 року відповідачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих Приватним акціонерним товариством «Єнакіївський металургійний завод» у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу з інших підстав, що сплачується до Державного бюджету за лютий 2016 року. За наслідками перевірки відповідачем складено акт № 171/28-03-40/00191193. 16.05.2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /4886/10/28-03-40, відповідно до якого виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період лютий 2016 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 500 000,00 грн.

Просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.05.2016 року № /4886/10/28-03-40.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі № 805/2919/16-а позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.05.2016 року № /4886/10/28-03-40, прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.

Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене без надання вірної правової оцінки обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: судом першої інстанції порушені вимоги: пп. б п. 200.4 п.200.14 ст. 200 Податкового кодексу України; порушено норми процесуального права - ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до ухвалення незаконної постанови про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод».

Апелянт зазначає, що при проведенні перевірки СДПІ керувалося виключно нормами чинного законодавства України.

Представник апелянта в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, надав суду письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Приватним акціонерним товариством «Єнакіївський металургійний завод» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016 року від 18.03.2016 року № із відповідними додатками. Зі змісту останньої вбачається, що позивачем в графі 20.2 визначено суму бюджетного відшкодування у розмірі 500 000 грн. (а.с. 37-55).

Разом із податковою декларацією подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахування до бюджету (додаток 4 до декларації), відповідно до якої ПРАТ «Єнакіївський металургійний завод» просив суму 500 000 грн. врахувати у рахунок сплати рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об'єктів місцевого значення) - код бюджетної класифікації 13020100, рахунок платежу ДКСУ 9002 (а.с. 43-44).

У період з 22.03.2016 року по 20.04.2016 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Головного управління ДФС проведено камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету за лютий 2016 року. За результатами перевірки складено акт від 20.04.2016 року № 171/28-03-40/00191193 (а.с. 9-14).

У висновках до акту перевірки податковим органом зазначено, що перевіркою встановлено порушення пп. б п. 200.4 с. 200 ПК України в результаті чого платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування у рахунок сплати рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об'єктів місцевого значення) в розмірі 500 000 грн. (а.с. 14).

На підставі акту перевірки відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення - рішення від 16.05.2016 року № /4886/10/28-03-40, яким позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні за лютий 2016 року та встановлено відсутність права на врахування суми 500 000 грн. від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість (а.с. 22).

Позивачем 24.05.2016 року подана скарга на податкове повідомлення - рішення до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС, проте рішенням від 23.06.2016 року № 13939/10/28-10-10-4-33 скарга залишена без розгляду (а.с. 24-29).

Позивачем 08.07.2016 була подана скарга на податкове повідомлення - рішення до ДФС України, проте листом від 04.08.2016 № 16873/6/98-9911-01-02-25 рішення від 23.06.2016 року № 13939/10/28-10-10-4-33 залишено без змін, скарга позивача в частині оскарження податкового повідомлення - рішення від 16.05.2016 року № /10/28-03-40 залишена без розгляду (а.с. 30-36).

Колегія суддів вважає висновок суду щодо задоволення позовних вимог неправомірним з огляду на наступне.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

П. 200.2 ст. 200 ПК України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Порядок зарахування загальнодержавних та місцевих податків і зборів в казну та їх розподіл регулюється Бюджетним кодексом України.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) належать: 50 відсотків рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення).

Відповідно до пп. 3 п. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать: 50 відсотків рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення), що зараховується до міських бюджетів міст Києва та Севастополя користувачами води за місцем її забору.

Згідно із платіжним дорученням № 18 травня 2016 року позивач сплатив податок на воду за 1 квартал 2016 року без ПДВ у сумі 2 165 804,43 грн. (а.с. 58).

Колегія суддів зазначає, що у разі відсутності у платника податку на дату подання ним податкової звітності з ПДВ податкового боргу з цього податку такий платник має право задекларувати суму від'ємного значення ПДВ, сформовану за результатами такої податкової звітності, до бюджетного відшкодування в рахунок сплати грошових зобов'язань та погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Оскільки в даному випадку рентна плата за спеціальне використання води є платежем, що сплачується у розмірі 50 % до Державного бюджету України та у розмірі 50 % до місцевого бюджету, то колегія суддів погоджується з висновками податкового органу про те, що позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування у рахунок сплати рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об'єктів місцевого значення) в розмірі 500 000 грн.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 122-1, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі № 805/2919/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2016 року № /10/28-03-40 - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 13 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко