Справа № 738/2163/16-а
Суддя: Сова Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/2163/16-а
№ провадження 2-а/738/5/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

секретарів Бреус Н.В., Костюк І.А.,

за участю

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Менському районному суді Чернігівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації про визнання дій відповідача неправомірними і обов'язок вчинити певні дії. Позов мотивовано тим, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою в межах України, у 2014 році переїхала разом із сім'єю (чоловік та двоє малолітніх дітей) в с. Стольне Менського району Чернігівської області. У жовтні 2014 року, вона, як уповноважений представник сім'ї, звернулась до управління соціального захисту Менської РДА із заявою про призначення її родині адресної допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово - комунальних послуг. Відповідачем була призначена така допомога з 28.10.2014 по 27.12.2014 в розмірі 2400 грн. щомісячно, з 28.12.2014 по 27.02.2015 - по 2179 грн., з 28.02.2015 по 27.05.2015 - по 1958 грн. Після звернення на наступний шестимісячний період з 28.04.2015 по 27.10.2015 розмір допомоги склав 2210 грн., в такому розмірі допомога призначалась в періоди з 28.10.2015 по 27.04.2016 та з 28.04.2016 по 27.10.2016. 28.10.2016 року позивачка знову звернулась до відповідача з заявою про призначення адресної допомоги її сім'ї на наступний шестимісячний термін та повідомила про факт працевлаштування її чоловіка з 15.03.2016 року в СТОВ «ОЛСТАС-льон», однак в призначенні такої допомоги було відмовлено. Такі дії відповідача позивачка вважає неправомірними, а тому для захисту своїх прав звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягали на її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та заперечення проти позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт викладений в позовній заяві та висловив думку, що заявлені вимоги є обгрутованими.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та третьої особи, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності з положеннями ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 6 ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як встановлено в судовому засіданні з 28.10.2014 року ОСОБА_1 та члени її сім'ї перебувають на обліку в управлінні соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації, як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО.

Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї з 28.10.2014 року призначена щомісячна адресна допомога, як особам, які переміщуються із тимчасово окупованої території та районів проведення АТО, на всіх членів сім'ї: з 28.10.2014 по 27.12.2014 в розмірі 2400 грн. щомісячно, з 28.12.2014 по 27.02.2015 - 2179,00 грн., з 28.02.2015 по 27.04.2015 - 1958 грн. Тобто розмір допомоги було зменшено згідно п. 7 Порядку, так як чоловік позивача на момент звернення за призначенням допомоги мав статус непрацездатної особи та не працевлаштувався протягом двох місяців після призначення допомоги.

28.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління соціального захисту населення із заявою про призначення адресної допомоги сім'ї на наступний шестимісячний період на всіх членів сім'ї, повідомивши про факт працевлаштування чоловіка, проте в задоволенні заяви було відмовлено на підставі абзацу 5 п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги і призначено допомогу ОСОБА_1 та членам її сім'ї, за виключенням чоловіка позивачки - ОСОБА_3

Статтею 8 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам передбачено, що вказана адресна допомога, навіть не враховується під час обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, що надаються відповідно до законодавства та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу відповідно до підпунктів 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, і передбачена для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, також наявність у сім'ї позивача дитини, що потребує домашнього догляду, суд приходить до висновку, що дії відповідача в даному випадку є неправомірними і позивачка має право на отримання адресної допомоги на всіх членів сім'ї, а тому заявлені нею позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Кабінету Міністрів № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг», статтями 8, 17, 18, 99, 104, 105 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні щомісячної адресної грошової допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, на членів сім'ї відповідно до заяви від 28.10.2016 року, згідно Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг».

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 28.10.2016 року у повному обсязі включно на ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.Г. Сова