Справа № 537/4622/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р. Справа № 537/4622/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.10.2016р. по справі № 537/4622/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бойкової Анни Юріївни третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції Бойкової А.Ю. щодо складання постанови серії АР №071531 від 14.09.2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП незаконними, визнати протиправною та скасувати вказану постанову і закрити провадження по справі.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 14.09.2016 року лейтенантом поліції Бойковою А.Ю. незаконно притягнуто його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Стягнення на нього накладено за те, що він нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», чим порушив розділ 33 ПДР України. Вважає, що дана постанова порушила його законні права, оскільки вона не підтверджена жодним доказом та складена з порушеннями законодавства, що є неприпустимим. Оскільки постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення було складено відразу після зупинки, тобто на місці вчинення адміністративного правопорушення, він не міг надати працівникам поліції матеріали, які б свідчили про наявність пом'якшуючих обставин, а саме характеристику з місця роботи та проживання. Працівниками поліції постанова складалась у його відсутність, в службовому автомобілі. При призначенні йому покарання, працівниками міліції не з'ясовувалось питання наявності чи відсутності пом'якшуючих обставин та чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу. Також працівниками поліції не було враховано його пояснення з приводу вчиненого правопорушення, навіть не було записано їх та долучено до матеріалів справи та не було допитано свідка ОСОБА_3, який перебував разом з ним в автомобілі. При накладенні конкретного розміру штрафу не враховано його матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП. Працівники поліції не надали йому можливості ознайомитися з матеріалами справи, на підставі яких було винесено рішення про накладення на нього адміністративного стягнення та скористатись послугами адвоката.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.10.2016 року позовні вимоги було задоволено частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №071531 від 14 вересня 2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП - скасовано.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції не погодилось із таким рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 08.02.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Таким чином, постанова суду першої інстанції переглядається в частині задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 14 березня 2016 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції Бойковою А.Ю. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №071531, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 14.09.2016 року о 23 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Кременчуці по вул. Соборній 16/9, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Позивач не погодився із постановою в справі про адміністративне правопорушення та оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що інспектор патрульної поліції під час прийняття оскаржуваної постанови діяв правомірно, постанова винесена з урахуванням всіх обставин справи, є законною, а тому скасуванню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями вимог дорожніх знаків, правил зупинки та стоянки.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 3.1 ПДР України, "Рух заборонено" забороняється рух усіх транспортних засобів у випадках, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.33, дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів, у такому випадку обов'язково додатково встановлюється знак 3.43.

Згідно зі ст.213 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення повнолітніми особами адміністративних правопорушень, передбачених ст..122 ч.1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідач мав право виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить його підпис. При цьому, жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав, тобто, погодився з її винесенням інспектором патрульної поліції.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що позивач, оскаржуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, посилається лише на порушення його прав під час її складення на місці вчинення адміністративного правопорушення (тобто на саму процедуру винесення постанови інспектором), не заперечуючи при цьому самого факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, відповідно до статті 17 КУпАП обставинами, що виключають адміністративну відповідальність, є: крайня необхідність, необхідна оборона та стан неосудності. Даний перелік обставин є вичерпним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 122 КУпАП, відсутні обставини, передбачені статтею 17 КУпАП, позивачем отримано копію постанови та не вказано жодних письмових зауважень до неї, то оскаржувана постанова прийнята інспектором патрульної поліції правомірно та скасуванню не підлягає.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до вимог статті 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.10.2016р. по справі № 537/4622/16-а скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

В іншій частині постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.10.2016 року по справі №537/4622/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 13.02.2017 р.