Справа № 337/5121/16-а
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 337/5121/16-а
Провадження № 2-а/337/30/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Коваленко В.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - Пшеничної В.В.

представника відповідача - Назаренко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, інспектора 1-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Пшеничної Вікторії Вікторівни, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016р. до суду надійшов вказаний адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що 17.12.2016р. він поштою отримав копію постанови серії АР №723086 від 08.12.2016р, винесену інспектором 1-ої роти 1-го батальйону УПП в м.Запоріжжя ДПП Пшеничною В.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що він, керував автомобілем у якого відсутній передбачений конструкцією автомобіля передній бампер, чим порушив вимоги п.31.4.7 е ПДР України. Вважає, що інспектор поліції неправомірно виніс вказану постанову, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.121 КУпАП. Так, відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначає, що транспортний засіб не експлуатувався, а рухався до місця ремонту, що підтверджується актом виконаних робіт від 08.12.2016р., виданим ФОП ОСОБА_5 про здійснення ремонтних робіт переднього бампера.

При цьому, відповідно до п.3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011р. №1107, експлуатація машин механізмів - довготривалий період використання під час виробничого процесу машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки з урахуванням їх експлуатаційних характеристик.

Крім того вважає, що поліцейським при винесенні постанови було допущено ряд порушень вимог діючого законодавства і відповідно його права, зокрема, інспектор не з'ясувала жодних обставин, не розглядала будь-яких доказів по справі, не вислухала пояснень, відмовила у наданні письмових пояснень і прийняла постанову на підставі своїх внутрішніх переконань. Також не було враховано його заперечень, доказів не надано, не надано можливості скористатися правами.

Також вказує, що поліцейським не враховано ступень порушення громадського порядку, а саме малозначність адміністративного правопорушення, що є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Просить скасувати постанову серії АР №723086 від 08.12.2016р., винесену поліцейським УПП у м. Запоріжжя ДПП України Пшеничної В.В. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити і пояснив, що в зазначений в оскаржуваній постанові день та час, він Правил дорожнього руху не порушував. Коли до нього звернулись інспектори поліції, його автомобіль стояв на узбіччі, він не рухався, а очікував евакуатор, оскільки під час руху на його автомобілі пошкодився бампер - щось тріснуло, тому він зупинився, викликав свого знайомого, який приїхав, зняв та відвіз бампер на СТО для ремонту, а він викликав евакуатор. Такі ж пояснення він надав поліцейським, але це не було ними враховано.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та пояснив, що транспортний засіб позивача перебував на узбіччі та не експлуатувався, водій намагався провести ремонт транспортного засобу, оскільки на ньому було пошкоджено бампер. В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.121 КУпАП. Доказів правомірності свого рішення та дій, інспектором поліції не надано. При цьому вважає, що наданий відповідачами відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неналежним доказом, оскільки суду не надано документів, які підтверджують, що камера, з якої здійснювалось відеофіксування, пройшла метрологічну повірку згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідач - поліцейський УПП в м.Запоріжжі ДПП Пшенична В.В. в судовому засіданні пояснила, що в зазначений в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, день та час, здійснюючи на службовому автомобілі патрулювання, нею було візуально виявлено, що позивач, керуючи транспортним засобом, в порушення вимог п.31.4.7е ПДР, здійснював рух по пр.Юбілейному в м.Запоріжжя на автомобілі у якого відсутній передбачений конструкцією автомобіля передній бампер. Включивши на службовому автомобілі проблискові маячки, водію було наказано зупинитись. Після зупинки автомобіля позивача, підійшовши до водія, вона представилась та повідомила яке порушення він допустив, при цьому йому були роз'ясненні права, вислухано пояснення, після чого складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Жодних заперечень водій не висказував, клопотань не заявляв, повідомив, що бампер знаходиться на фарбуванні. Вважає, що її дії при винесенні постанови відповідали вимогам діючого законодавства і є законними.

Представник відповідача УПП в м.Запоріжжя ДПП Назаренко М.М. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі. Вважає, що дії інспектора Пшеничної В.В. при винесенні постанови відповідали вимогам діючого законодавства і є законними. В даному випадку наявність в діях позивача складу правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, як позивач на місці події своєї вини не заперечував, ніяких клопотань не заявляв. Підстав вважати, що поліцейський допустив будь-які порушення при винесенні постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення, немає. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що інспектором 1-ї роти 1-го батальйону УПП в м.Запоріжжі ДПП Пшеничною В.В. 08.12.2016р. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР№723086, якою позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що 08.12.2016р. о 12.40 год. в м.Запоріжжя, по пр.Ювілейному, 26, керував автомобілем SEAT LEON, державний номер НОМЕР_1, у якого відсутній передбачений конструкцією автомобіля передній бампер, чим порушив вимоги п.31.4.7 е ПДР України.

Копію постанови про накладання адміністративного стягнення направлено ОСОБА_1 09.12.2016р. рекомендованим листом за вих. №2274, та він її отримав 17.12.2016р.

В ході судового розгляду судом відтворено відеозапис з нагрудної камери поліцейського АР№0155, наданий суду відповідачами.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП України, відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (п.1.3 ПДР).

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до п.2.3 ПДР України, саме на водія покладається обов'язок перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.31.4.7 е) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідно до п.31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена , зокрема, а) у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Пункт 9.11 ПДР України передбачає, що якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про законність дій відповідача - поліцейського 1-ої роти 1-го батальйону УПП в м. Запоріжжі ДПП Пшеничної В.В. щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

При цьому, суд виходить з того, що на момент прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у поліцейського були усі підстави вважати, що 08.12.2016р. водієм ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а саме порушення водієм вимог п.31.4.7 е ПДР України - експлуатація транспортного засобу на якому відсутній передбачений конструкцією бампер; що водій є винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. До такого висновку інспектор прийшов на підставі візуального сприйняття вказаних подій, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її поведінки перед винесенням постанови, відеозапису подій.

При постановленні рішення суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення через таке.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Окрім цього, КАС України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

В адміністративному позові позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не експлуатував транспортний засіб, в розумінні довготривалого періоду використання, а лише рухався до місця ремонту.

В судовому засіданні представник позивача наполягав, що позов обґрунтовано саме тим, що позивач не експлуатував транспортний засіб без переднього бамперу, який було пошкоджено під час руху, а намагався дістатися до СТО і для цього очікував евакуатор.

Позивач, в судовому засіданні також вказав на те, що він не здійснював рух на автомобілі на якому був відсутній передній бампер, а стояв на узбіччі та очікував евакуатор, який в подальшому його доставив до СТО. Перед цим, передній бампер його автомобілю було пошкоджено, що і змусило його зупинитись, викликати знайомого, який зняв та відвіз бампер на ремонт.

При ухваленні рішення у вказаній справі суд не приймає до уваги вказані твердження позивача та його представника, оскільки вони спростовуються відеозаписом, який був відтворений в судовому засіданні і де зафіксовано, що автомобіль позивача стоїть біля правого краю проїжджої частини, однак на ньому аварійна сигналізація не включена, позаду автомобіля будь-яких дорожніх знаків не зафіксовано. В ході з'ясування поліцейськими обставин події, позивач ОСОБА_1, після звернення до нього інспектора поліції із зауваженням з приводу заборони руху на транспортному засобі без переднього бамперу та з запитанням про відсутність на автомобілі переднього бампера, пояснив, що бампер автомобіля знаходиться на фарбуванні, а також пояснив, що не знав про те, що заборонено рух без бамперу, просив обмежитись усним зауваженням, будь-яких заперечень з приводу вчинення ним правопорушення інспекторам поліції при винесенні постанов не надавав.

Тобто, фактично позивач на місці події не заперечував, що він рухався на автомобілі без переднього бамперу, не заперечував своєї провини, пояснень з приводу того, що бампер автомобілю пошкоджено під час руху і він вимушений був зупинитись, без бамперу не рухався, а очікує на евакуатор, відеозапис не містить, що спростовує доводи позивача про те, що такі пояснення поліцейським він надавав, але вони безпідставно не були враховані під час винесення постанови.

Отже суд враховує, що позивач, посилаючись в судовому засіданні на те, що вказаний автомобіль без бамперу не експлуатувався та не рухався, бампер було пошкоджено під час руху, в зв'язку з чим було здійснено вимушену зупинку, в той же час не надав ні інспектору поліції при складанні постанови, ні суду достатні та належні докази на підтвердження цих обставин.

Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні акт виконаних робіт №901 від 08.12.2016р., виданий замовнику вказаних робіт - ОСОБА_6 та який містить перелік та вартість наданих послуг, зокрема, ремонт та фарбування переднього бамперу, а також квитанція №00132 від 08.12.2016р. про евакуацію автомобілю НОМЕР_2 о 14.00 год. з пр.Ювілейного м.Запоріжжя до авторинку «Славянський», не є достатніми та беззаперечними доказами відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до частин 3, 5, 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребує необхідні докази. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На пропозицію суду повідомити дані особи, якій можуть бути відомі обставини, на які посилається позивач та які необхідно з'ясувати, зокрема, повідомити дані знайомого позивача, який на місці події знімав бампер, відвозив його на ремонт та може бути допитаний в якості свідка, представник позивача пояснив, що повні дані цієї особи ні йому, ні позивачу невідомі, лише ім'я і номер телефону, і вважає його допит недоцільним, а надані докази достатніми для повного та всебічного з'ясування обставин та вирішення справи.

Таким чином суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Також позивач обґрунтовує свої вимоги щодо протиправності дій поліцейського Пшеничної В.В. тим, що нею був порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності.

Твердження позивача та його представника щодо протиправності дій вказаного відповідача, а саме, що інспектором поліції був порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, що пояснення позивача на місці не були вислухані, не надано можливості скористатись правами, під час судового розгляду свого підтвердження не знайшли.

З наданого відеозапису вбачається, що позивач ніяких клопотань, в т.ч. щодо перенесення розгляду справи, надання можливості скористатися правовою допомогою, надати свої докази, запросити свідків тощо, поліцейському не заявляв і проти дій поліцейського не заперечував.

У зв'язку з цим у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем були допущені порушення порядку та процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Посилання представника позивача на те, що відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського є неналежним доказом, суд в даному випадку до уваги не приймає з таких підстав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 ЗУ «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, представником УПП в м.Запоріжжя ДПП надано копію сертифікату дослідження конструкції - відеореєстратора персонального мобільного моделі DMT1 (з додатком), який використовувався інспектором поліції, та роздаточну відомість ТМЦ виданих під звіт від 08.12.2016р., в якій міститься підпис інспектора Пшеничної В.В. про отримання нагрудного відеореєстратора №0115.

Таким чином, суд вважає, що наданий відповідачами відеозапис з нагрудної камери поліцейського є належним доказом.

Посилання позивача та його представника в обґрунтування своїх вимог на Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011р. №1107, суд вважає безпідставними, оскільки вказаний Порядок визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання Держпраці та його територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (п.1).

Суд також враховує, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. було накладено відповідачем в межах санкції ч.1 ст.121 КУпАП. Підстав вважати, що таке стягнення не відповідає вимогам ст.33 КУпАП, немає.

Оцінивши безпосередньо досліджені судом докази, зокрема, пояснення сторін, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, які є належними та допустимими, суд вважає, що відповідачами доведено суду наявність в даному випадку події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та винуватість позивача, тобто законність підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності, що відповідає принципу презумпції невинуватості та вимогам ст.71 КАС України.

Переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав. З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Суд вважає, що дії відповідача Пшеничної В.В. відповідали вимогам діючого законодавства, винесена постанова про накладання на позивача адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007р. у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги. Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Керуючись ст.19,62 Конституції України, ст.7,9,121,245,251,252,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, інспектора 1-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Пшеничної Вікторії Вікторівни, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: М.В.Сидорова