Справа № 815/5734/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5734/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Авраменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третіх осіб - Приватного підприємства "Фарингейт-Овідій", Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

31.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третіх осіб - Приватного підприємства "Фарингейт-Овідій", Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, у якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Управління містобудування та архітектури від 29.09.2016р. №1316/01-13; зобов'язати Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області погодити розроблений проект землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,1247 га.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Позивач зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилається на те, що Управлінням містобудування та архітектури Овідіопольської РДА підтверджено, що земельна ділянка, яка відводиться ОСОБА_2 передбачена генеральним планом, тобто запланована для забудови. Зазначене також підтверджується відомостями про зазначені земельні ділянки, що містяться в Державному земельному кадастрі України.

З врахуванням вищезазначеного, позивач вважає, що земельна ділянка за адресою Одеська область, Овідіопольский район, Сухолиманська сільська рада, АДРЕСА_1 передбачена містобудівною документацією, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про основи містобудування», є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року та ухвалення нової постанови, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом встановлено, що позивачем 20.02.2015 року була подана до Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області заява разом з доданими документами щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, орієнтованою площею 0,125 га в селі Сухий Лиман (в межах населеного пункту) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями, що належить позивачу на праві приватної власності на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.04.1996 року.

Рішенням від 22.04.2015 року № 423-VI Сухолиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області було надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0, 125 га та присвоєно земельній ділянці адресу: АДРЕСА_1.

Після отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач уклав з ПП «Фаренгейт-Овідій» (далі - розробник) договір №4044 від 29.07.2015 року, метою якого є розроблення проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду на 25 років земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1, Овідіопольського району, Одеської області, загальною площею 0,1247 га (далі - проект землеустрою.

Після розроблення ПП «Фаренгейт-Овідій» відповідного проекту землеустрою він, на виконання вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України, був поданий розробником на погодження до відповідних установ (а.с. 16, 81-125).

Згідно висновку Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області від 21.09.2016 року № 964/41-16 вказаний проект землеустрою було погоджено (а.с. 19-20).

03.08.2016 року позивач звернувся до управління містобудування та архітектури Овідіопольської РДА.

На вказане звернення, листом від 22.08.2016 року №1158/01-13 управління містобудування та архітектури Овідіопольської РДА надало викопіювання з генерального плану с. Сухий Лиман, Овідіопольського району Одеської області із місцем розташування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

12.09.2016 року ПП «Фаренгейт-Овідій» подало до управління містобудування та архітектури Овідіопольської РДА клопотання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, Овідіопольського району, Одеської області в оренду терміном на 25 років.

На вказане звернення розробника проекту Управління містобудування та архітектуру Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області надало відповідь щодо погодження проекту землеустрою від 29.09.2016 року № 1316/01-13, у якій повідомило про неможливість погодження проекту землеустрою, з огляду на те, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, Овідіопольського району, Одеської області не відповідає положенням наявної в управлінні містобудівної документації, а саме: генеральним планом с. Сухий Лиман передбачена земельна ділянка іншого розміру та конфігурації та, крім того, згідно ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється (а.с. 18).

Не погоджуючись з вказаним висновком Управління містобудування та архітектуру Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що Управління містобудування та архітектури Овідіопольської РДА Одеської області, приймаючи висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою діяло згідно вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України та прийняло вмотивоване рішення, яке ґрунтується на вимогах законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Порядок розробки проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки врегульований приписами ст. 50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р. № 858-IV, а саме, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб погоджуються у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4-8 ст. 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно ст. 21 Закону України «Про основи містобудування» визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

Містобудівна документація - це затвердженні текстові і графічні матеріали, якими регулюються планування, забудова та інше використання територій, які згідно ст. 17 ЗУ «Про основи містобудування» є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (п.2).

Статтею 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Положеннями ч.1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав для відмови Управлінням містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області позивачу в погодженні проекту землеустрою було те, що земельна ділянка позивача не відповідає положенням наявної в управлінні містобудівної документації, а саме: генеральним планом с. Сухий Лиман передбачена земельна ділянка іншого розміру та конфігурації.

З викопіювання з генерального плану с. Сухий Лиман Овідіопольського району Одеської області М 1:4000 вбачається, що орієнтоване місце розташування земельної ділянки, яка відводиться ОСОБА_2 в довгострокову оренду на 25 років, орієнтованою площею 0,125 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, Овідіопольського району, Одеської області.

Матеріалами землевпорядного проектування земельної ділянки М 1:1000 ОСОБА_2 Одеська область, Овідіопольський район, Сухолиманська сільська рада, АДРЕСА_1 підтверджено орієнтовне розташування земельної ділянки, де суміжними землевласникам вже сформовані земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с. 15).

Судом першої інстанції встановлено, та не заперечувалось сторонами, що земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1, яка відводиться позивачу є меншою за розміром, ніж передбачена генеральним планом селища та має іншу конфігурацію. Зазначене підтверджується копію генерального плану селища Сухий Лиман Одеської області наявною в матеріалах справи(а.с. 79).

Таким чином, з огляду на встановлення відповідачем факту невідповідності поданого проекту землеустрою вимогам містобудівної документації, що відповідно до ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України є підставою для відмови у погодженні відповідного проекту, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач, відмовляючи позивачу у погодженні проекту землеустрою, діяв у відповідності до вимог законодавства.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що згідно ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону по с. Сухий Лиман Одеської області не виготовлялось.

З огляду на все вище викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.