Справа № 2а/2570/43/2011
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/43/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Галенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1О.) звернулась до суду з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові (далі - ДПІ у м. Чернігові) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2010 року № /3, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 21682,00 грн. за основним платежем та 10841,00 грн. за штрафними санкціями. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Платник скористався своїм правом на податковий кредит в періоді фактичного отримання податкових накладних, які складені відповідно до вимог норм цього Закону, та включив суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту з дати отримання податкових накладних. Тому позивач вважає висновки, наведені в акті перевірки про заниження сум податку на додану вартість, необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 30.11.2010 року № /3 таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що в результаті проведеної документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року встановлено порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: підпунктів 7.2.1, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого платником занижено податок на додану вартість всього на суму 32554,00 грн., в тому числі за вересень 2007 року на суму 116,00 грн., за жовтень 2007 року на суму 10076,00 грн., за листопад 2007 року на суму 740,00 грн., за листопад 2008 року на суму 21622,00 грн. Всього по акту перевірки донараховано ПДВ в сумі 32554,00 грн. Тому ДПІ у м. Чернігові на підставі акту перевірки від 05.07.2010 року № 911/17-219/НОМЕР_1 та в результаті розгляду скарг позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.11.2010 року № /3, якими визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 21682,00 грн. за основним платежем та 10841,00 грн. за штрафними санкціями. Представники відповідача вважають, що вищевказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер-) зареєстрована як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 25.09.2006 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01.02.2011 року (а.с. 56).

Судом встановлено, що ДПІ у м. Чернігові проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року, за результатами якої складено акт від 05.07.2010 року № 911/17-219/НОМЕР_2 (а.с. 6-13).

В акті перевірки від 05.07.2010 року № 911/17-219/НОМЕР_2 встановлено порушення:

- пункту 9 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України від 29.10.1999 року № 599 «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі», в результаті чого до ДПІ у м. Чернігові несвоєчасно подано звіт платника єдиного податку за 4 квартал 2009 ргоку;

- статті 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян» та підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в результаті чого до ДПІ у м. Чернігові несвоєчасно подано декларацію про доходи за 9 місяців 2009 року;

- підпунктів 7.2.1, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» віл 03.04.1997 року, в результаті чого платником занижено податок на додану вартість всього на суму 32554,00 грн., в тому числі за вересень 2007 року на суму 116,00 грн., за жовтень 2007 року на суму 10076,00 грн., за листопад 2007 року на суму 740,00 грн., за листопад 2008 року на суму 21622,00 грн.

Всього по акту перевірки донараховано податок на додану вартість в сумі 32554,00 грн.

За висновками акту перевірки ДПІ у м. Чернігові винесено податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 року № /0, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 32554,00 грн. за основним платежем та 16277,00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 23).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до ДПІ у м. Чернігові (а.с. 24).

За результатами розгляду скарги ДПІ у м. Чернігові прийнято рішення від 05.10.2010 року № 13819/С/25-008 про результати розгляду первинної скарги, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 року № /0 в частині 10872,00 грн. нарахованого податку на додану вартість та 5436,00 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції, в іншій частині-залишено без змін. (а.с. 25-26).

У звязку з цим ДПІ у м. Чернігові прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 06.10.2010 року № /1, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 21682,00 грн. за основним платежем та 10841,00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 27).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до ДПА в Чернігівській області (а.с. 28).

Рішенням ДПА в Чернігівській області від 26.10.2010 року № 298/С/25-020 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 року № /0 з урахуванням рішення ДПІ у м. Чернігові від 05.10.2010 року № 13819/С/25-008 про результати розгляду первинної скарги, а скаргу позивача-без задоволення, та винесено нове податкове повідомлення-рішення від 01.11.2010 року № /2, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 21682,00 грн. за основним платежем та 10841,00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 29-30,31).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до ДПА України (а.с. 32).

Рішенням ДПА України від 24.11.2010 року № 7711/С/25-0315 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 року № /0, а скаргу позивача-без задоволення, та винесено нове податкове повідомлення-рішення від 30.11.2010 року № /3, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 21682,00 грн. за основним платежем та 10841,00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 34-35,36).

Таким чином, ДПІ у м. Чернігові при перевірці встановлено, що в порушення підпунктів 7.2.1, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ФОП ОСОБА_1 завищено суму податкового кредиту з ПДВ за перевіряємий період всього у сумі 22264,09 грн., в тому числі за вересень 2007 року на 59,85 грн., за червень 2008 року на 400,00 грн. та за листопад 2008 року на 21804,24 грн.

Судом встановлено, що позивач включив до податкового кредиту за вересень 2007 року податок на додану вартість в сумі 59,85 грн. на підставі належно оформленої податкової накладної:

- № 266 від 22.11.2006 року, виписаної ФЛ-П ОСОБА_2, на загальну суму 359,10 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 59,85 грн. (а.с. 14).

До податкового кредиту за червень 2008 року позивач включив податок на додану вартість в сумі 400,00 грн. на підставі належно оформлених податкових накладних:

- № 25 від 06.05.2008 року, виписаної ЗАТ «Фабрика «ОСОБА_2», на загальну суму 1200,00 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 200,00 грн. (а.с. 15);

- № 28 від 06.05.2008 року, виписаної ЗАТ «Фабрика «ОСОБА_2», на загальну суму 1200,00 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 200,00 грн. (а.с. 16).

До податкового кредиту за листопад 2008 року позивач включив податок на додану вартість в сумі 21804,24 грн. на підставі належно оформлених податкових накладних:

- № 157 від 01.04.2008 року, виписаної ЗАО «Институт Укроргостанкинпром», на загальну суму 18800,00 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 3133,33 грн. (а.с. 17);

- № 300 від 23.06.2008 року, виписаної ЗАО «Институт Укроргостанкинпром», на загальну суму 17200,00 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 2866,67 грн. (а.с. 18);

- № 346 від 15.07.2008 року, виписаної ЗАО «Институт Укроргостанкинпром», на загальну суму 13150,00 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 2191,67 грн. (а.с. 19);

- № 398 від 07.04.2008 року, виписаної ООО «Торгово-промышленое предприятие «Спектр», на загальну суму 40000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 6666,67 грн. (а.с. 20);

- № 422 від 15.04.2008 року, виписаної ООО «Торгово-промышленое предприятие «Спектр», на загальну суму 29180,00 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 4863,33 грн. (а.с. 21);

- № 47 від 18.04.2008 року, виписаної ПП науково маркетингова фірма «Наутех», на загальну суму 12495,40 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 2082,57 грн. (а.с. 22).

Відповідно до реєстру отриманих та виданих податкових накладних вищевказані податкові накладні отримано ФОП ОСОБА_1 в вересні 2007 року та червні, листопаді 2008 року (а.с. 64-66).

Факт господарських взаємовідносин з вищенаведеними контрагентами підтверджується договорами, укладеними з ФОП ОСОБА_1, а саме:

- договір поставки № 91 від 27.12.2007 року з ООО «Торгово-промышленое предприятие «Спектр» (а.с. 67-68);

- договір на поставку продукції № 8259 від 17.12.2007 року з ЗАО «Институт Укроргостанкинпром» (а.с. 69-70);

- договір № 270/08 від 03.01.2008 року з ПП науково маркетингова фірма «Наутех» (а.с. 71-72).

Факт надання послуг виконавцями по договорам підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) (а.с. 73,74,75).

Платіжні доручення, що містяться в матеріалах справи, підтверджують оплату отриманих послуг позивачем (а.с. 76-82).

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит, в залежності від якого визначається сума бюджетного відшкодування, визначається, як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку зобовязаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Отже, спірні податкові накладні у повній мірі виконують функції, покладені на них Законом України «Про податок на додану вартість». Тобто, ці податкові накладні підтверджують фактичність здійснення господарських операцій, сплати податку на додану вартість (у складі вартості послуг) та суми цього податку.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку і оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

При цьому, нормами Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється лише на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства.

Всі суми податку на додану вартість, сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які було надано на перевірку. Кожна податкова накладна відповідає вимога підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та відображає зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до положень підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права у позивача на податковий кредит є дата фактичного отримання ним податкових накладних.

Позивачем суми ПДВ були включені до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому були отримані податкові накладні, оскільки включення таких даних позивачем без наявності податкових накладних було б безпідставним.

Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування ПДВ, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

Враховуючи правомірність формування податкового кредиту за вересень 2007 року, червень 2008 року та листопад 2008 року, то у податкового органу були відсутні правові підстави для нарахування позивачу штрафних санкцій на підставі підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а також винесення податкового повідомлення-рішення від 30.11.2010 року № /3, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 21682,00 грн. за основним платежем та 10841,00 грн. за штрафними санкціями.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та рішень.

Суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, якщо мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від 30.11.2010 року № /3, є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення № /3 від 30 листопада 2010 року задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові № /3 від 30 листопада 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ткаченко О.Є.