Справа № 333/15/17
Суддя: Круглікова А. В.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/15/17
Провадження №2-а/333/52/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря Тарасенка О.О.,

представника відповідача Базалійська Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, адміністративну справу №333/15/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд зобов'язати УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-VII.

Позивач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 14.02.2017 року не з'явився. 13.02.2017 року на адресу суду надійшла заява за підписом позивача, якою остання підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи документах.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечила, надала суду письмові заперечення, в яких зазначала, що згідно з вимогами п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення підлягає виплаті лише за умови, якщо особа до цього не отримувала будь-яку пенсію. Отже, оскільки ОСОБА_2 з 10.11.2010 року було призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» то, на думку відповідача, підстави для виплати вищезазначеної грошової допомоги позивачу відсутні.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Причому забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно з ч.1 і 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя, де їй з 10.11.2010 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII.

З матеріалів справи слідує, що після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_2 продовжувала працювати на посаді вчителя російської мови та літератури Запорізької Гімназії №107 Запорізької міської ради. У зв'язку з чим, виплату пенсії їй було припинено у відповідності до приписів ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка передбачає, що пенсії за вислугу років призначаються при залишені роботи, яка дає право на цю пенсію.

16.05.2016 року позивач звернулась до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням від 30.06.2016 року №194686 відповідач призначив ОСОБА_2 пенсію за віком з 16.05.2016 року, тобто з дати звернення, в розмірі 1 565,84 грн. (а.с.10).

16.11.2016 року позивач звернулась до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбаченої п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 02.12.2016 року №275/Т-9 відповідачем було відмовлено ОСОБА_2 у здійсненні виплати вищезазначеної грошової допомоги, оскільки на момент звернення за пенсією за віком, позивач вже перебувала на обліку як пенсіонер з листопада 2010 року, що не узгоджується з приписами п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.6).

Відповідно до п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Отже, з огляду на викладене, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому, виходячи з приписів п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії саме на момент виникнення у неї права на призначення пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не призначення такої пенсії в минулому.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком, ОСОБА_2 досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також мала необхідний страховий стаж на відповідній роботі.

Також, як встановлено судом та не заперечувалось представником відповідача в ході розгляду цієї справи, на момент виникнення права у позивача на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, ОСОБА_2 пенсію за вислугу років не отримувала оскільки виплату такої пенсії їй було припинено.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи приписи п. 7.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку про необґрунтованість відмови УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя ОСОБА_2 в отриманні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком.

А тому, вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення є доведеними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. У зв'язку з чим, задовольняються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 70, 71, 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надсиланням її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В. Круглікова