Справа № 496/4440/16-а
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/4440/16-а
Провадження № 2-а/496/28/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Драніков С.М . розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом в якому просить суд визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо відмови їй в перерахунку пенсії посадової особи органу місцевого самоврядування з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» - протиправним та скасувати його; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області провести ОСОБА_1, як посадовій особі органу місцевого самоврядування, перерахунок і виплату пенсії, в розмірі 84% заробітної плати зазначеної в довідці від 13 грудня 2016 року № 01-12-406 виданої Біляївською районною радою, керуючись п. 5 Постанови 865 чинної на дату її виходу на пенсію, починаючи з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з урахуванням проведених виплат, без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії), та збереженням фіксованої індексації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області з 14.06.2006 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування » від 07 червня 2001 № 2493-ІІІ, за яким передбачено що «Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.». З урахуванням цієї норми Закону 2493-ІІІ та того, що ОСОБА_1 має 14 років служби в органах місцевого самоврядування та державної служби їй було призначено пенсію згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723- XII у розмірі 84 % від заробітної плати з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Позивачка 14.12.2016 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року тобто з дати підвищення заробітної плати, як це зазначено в п. 5 Постанови 865. При цьому просила провести перерахунок пенсії у розмірі 84% від заробітної плати зазначеної у довідці Біляївської районної ради від 13.12.2016 року № 01-12-406. Зазначена довідка про заробітну плату видана у відповідності до форми затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 04 вересня 2013 року № 15-1. Рішенням відповідача від 16.12.2016 року № 96, вих.. № 9775/03 від 16.12.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку посилаючись на те, що: Законом України від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з п. 11 якого, ст. 37і Закону України «Про державну службу викладена в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України». Порядок проведення перерахунку пенсій був врегульований п.п. 4 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». У зв'язку з тим, що пп.1,2 п. 1 додатку до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виключено п. 4 та викладено в новій редакції п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від з травня 2011 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими визначався порядок звернення та перерахунку пенсій згідно ст. 37 і Закону України «Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. Крім того відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону, щодо призначення всіх пенсій, в тому числі і спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає неправомірними, такими, що порушують і обмежують її права, та суперечать Конституційним нормам.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав заперечення від 16.12.2016 року в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю та розглядати справу за відсутністю представника УПФ у Біляївському районі Одеської області.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України справа підлягає розгляду в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.06. 2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, та одержує пенсію за віком, яка призначена відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року N 2493-ІІІ, яким передбачено, що «Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу». З урахуванням цієї норми Закону 2493-ІІІ та того, що ОСОБА_1 має 14 років служби в органах місцевого самоврядування та державної служби мені було призначено пенсію згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723- XII (надалі Закон 3723-ХІІ) у розмірі 84 відсотків від заробітної плати з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачка 14.12.2016 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року тобто з дати підвищення заробітної плати, як це зазначено в п. 5 Постанови 865. При цьому просила провести перерахунок пенсії у розмірі 84% від заробітної плати зазначеної у довідці Біляївської районної ради від 13.12.2016 року № 01-12-406. Зазначена довідка про заробітну плату видана у відповідності до форми затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 04 вересня 2013 року № 15-1.

Рішенням відповідача від 16.12.2016 року № 96, вих.. № 9775/03 від 16.12.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку посилаючись на те, що: Законом України від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з п. 11 якого, ст. 37і Закону України «Про державну службу викладена в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України». Порядок проведення перерахунку пенсій був врегульований п.п. 4 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». У зв'язку з тим, що пп.1,2 п. 1 додатку до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виключено п. 4 та викладено в новій редакції п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від з травня 2011 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими визначався порядок звернення та перерахунку пенсій згідно ст. 37 і Закону України «Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. Крім того відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону, щодо призначення всіх пенсій, в тому числі і спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 33 Закону № 3723-ХИ передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вищезазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, встановлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію. За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Відповідно до п. 5 зазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

Оскільки 01.01.2015 року набрав чинності ЗУ від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з п. 11 якого, ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України». Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований п.п.4 та 5 Постанови 865. 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову 1013, яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року. Цією постановою виключений п.4 та перше речення п.5 Постанови 865, тобто звужено зміст постанови в частині умов та порядку проведення перерахунку пенсій. Але звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається, про що також наголошує Конституційний суд України в своїх рішеннях. Таким чином, скасування п.4 та внесення змін в п.5 постанови 865 є скасуванням права на перерахунок пенсії посадової особи місцевого самоврядування, що порушує норму прямої дії ст. 22 Конституції України. Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, при вирішенні питання про перерахунок пенсії підлягає застосуванню, ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу», та п.п.4,5 постанови 865, які була діючими на момент виходу ОСОБА_1на пенсію та виникнення у неї права на перерахунок пенсії державного службовця

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод» Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена». Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, прийняття в новій редакції ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ та скасування п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, право позивачки на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Посилання відповідачки на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-УІІІ, згідно якого у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Отже, вказані зміни законодавства поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку, а тому до спірних правовідносин не застосовується, тобто, не містять заборони на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Зміни, які відбулися у ст. 37 Закону №3723-ХІІ стосуються тільки тих пенсій, які будуть призначатися після набрання чинності змін до Закону, і жодним чином не поширюються на розмір відсотків раніше призначених пенсій.

Отже, на даний час при проведенні перерахунку раніше призначеної позивачці пенсії повинні застосовуватися положення ст. 37-1 Закону України №3723-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачці).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку і органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує Інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, позивачкою надані до суду докази неправомірності дій відповідача відповідно предмету позову.

За таких обставин, позов є законним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,10,11,70,71,159,161-163 КАСУ суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії посадової особи органу місцевого самоврядування з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»- протиправним та скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області провести ОСОБА_1, як посадовій особі органу місцевого самоврядування, перерахунок і виплату пенсії, в розмірі 84% заробітної плати зазначеної в довідці від 13 грудня 2016 року № 01-12-406 виданої Біляївською районною радою, керуючись п. 5 Постанови 865 чинної на дату мого виходу на пенсію, починаючи з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з урахуванням проведених виплат, без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії), та збереженням фіксованої індексації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Драніков С.М.