Справа № 813/4516/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року справа № 813/4516/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Булавко О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції (надалі Личаківська ОДПІ) Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Львівенергоком» про застосування адміністративного арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Личаківська ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області звернулася в суд з позовом до ТзОВ «Львівенергоком» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків.

Підставами позовної заяви є те, що відповідачем не було допущено до проведення позапланової виїзної перевірки службових осіб позивача.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву зазначає, що чинним законодавством абсолютно чітко та абсолютно імперативно заборонено проводити документальну позапланову перевірку, яка передбачена підп. 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України України у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Також, продовжує відповідач, згідно з вимог чинного законодавства в разі якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки застосовується арешт майна, а в даному випадку позивач просить застосувати арешт коштів. Окрім того, на думку відповідача, в даному випадку відсутнє рішення керівника податкового органу про застосування арешту майна платника податків, а відтак відсутня формальна передумова подання даного позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

ТзОВ «Львівенергоком» взято на облік у контролюючих органах 19.09.2008 року за №215, що підтверджується довідкою позивача від 14.12.2016 року за №970.

У відповідності до положень підп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з підп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до абзац.2 підп.94.6.2 п.94.6 ст.94 цього ж Закону, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Як передбачено підп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 78.4 цієї ж статті встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Так, наказом в.о.начальника Личаківської ОДПІ Головного управління ДФС України у Львівській області від 08.12.2016 року за №728, на підставі підп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, призначено позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Львівенергоком» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках із ТзОВ «Люфт-Сервіс» за період з 16.10.2015 року по 30.05.2016 року.

Однак, відповідачем було відмовлено у допуску посадових осіб позивача до проведення перевірки, що підтверджується відповідним актом від 09.12.2016 року за №105/14-02 та від 12.12.2016 року за №106/14-08 про не допуск до проведення виїзної позапланової перевірки ТзОВ «Львівенергоком».

Щодо посилань відповідача на те, що заборонено проводити документальну позапланову перевірку у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що підставою для проведення позапланової виїзної перевірки відповідача є ухвала слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 08.11.2016 року у кримінальній справі №464/8007/16-к про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки (підп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України).

Відповідно до п.78.2 ст.78 ПК України, обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

З врахуванням того, що в даному випадку позапланова виїзна перевірка відповідача здійснювалась на підставі клопотання слідчого у межах кримінального провадження обмеження щодо проведення таких перевірок передбачені вищенаведеною нормою не поширюються на дані правовідносини.

Щодо відсутності підстав для застосування адміністративного арешту коштів та відсутності відповідного рішення керівника, то суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до положень ст.94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків є одним із видів адміністративного арешту майна платника податків та здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

А відтак, з огляду на те, що платником податків відмовлено у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для проведення такої, суд вважає за необхідне застосувати до такого платника умовний адміністративний арешт майна у вигляді арешту коштів на рахунках у банках.

За таких обставин, суд приходить до висновку підставність та обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі не належить стягувати зі сторін.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергоком» (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Плугова, 2А, адміністративний арешт майна у вигляді арешту коштів на рахунках.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13 лютого 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк