Справа № 235/556/17
Суддя: Філь О. Є.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/235/47/17
Справа 235/556/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Покровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 6 липня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, оскільки досяг 60-річного віку та має стаж роботи, який перевищує 15 років.

Рішенням відповідача від 05 жовтня 2016 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відповідачем до страхового стажу не зараховано період роботи в Державному виробничому обєднанні «Луганський верстатобудівний завод» з 10.01.1977 року по 31.05.1994 року. При цьому відповідач зазначив, що відповідно до відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому неможливо провести перевірку первинних документів. Прийняти до уваги довідку Державного виробничого обєднання «Луганський верстатобудівний завод» від 02.06.2003 року № 303/80 не має можливості, так як зазначена в довідці дата звільнення з роботи не співпадає з датою наказу про звільнення з роботи та відсутній підпис керівника підприємства і перевірити достовірність даної довідки не має можливості за вищезазначеною причиною.

Позивач вважає рішення відповідача незаконним, оскільки відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Позивачем був наданий разом з заявою відповідачу дублікат трудової книжки, де міститься запис про період роботи на вказаному підприємстві.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити їх.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_3 претендує на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком після досягнення 60 років, при наявності страхового стажу не менше 15 років. Для підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 Порядку 637). Конкретних записів у трудовій книжці ОСОБА_3, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, відсутні. Це відомості щодо праці повного робочого дня, періоди роботи повного робочого дня, яку саме роботу виконано, за якою посадою працював, інше. відповідно до

відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому неможливо провести перевірку первинних документів. Прийняти до уваги довідку Державного виробничого обєднання «Луганський верстатобудівний завод» від 02.06.2003 року № 303/80 не має можливості, так як зазначена в довідці дата звільнення з роботи не співпадає з датою наказу про звільнення з роботи та відсутній підпис керівника підприємства і перевірити достовірність даної довідки не має можливості за вищезазначеною причиною.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що рішенням відповідача ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05 жовтня 2016 року було відмовлено позивачу ОСОБА_5 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у звязку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років. До страхового стажу не зараховано період роботи в Державному виробничому обєднанні «Луганський верстатобудівний завод» з 10.01.1977 року по 31.05.1994 року. При цьому відповідач зазначив, що відповідно до відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому неможливо провести перевірку первинних документів. Прийняти до уваги довідку Державного виробничого обєднання «Луганський верстатобудівний завод» від 02.06.2003 року № 303/80 не має можливості, так як зазначена в довідці дата звільнення з роботи не співпадає з датою наказу про звільнення з роботи та відсутній підпис керівника підприємства і перевірити достовірність даної довідки не має можливості за вищезазначеною причиною (а.с. 4-5).

Відповідно до записів у дублікаті трудової книжки позивача ОСОБА_3 (АК № 023334), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, він був прийнятий 10.01.1977 року до Верстатобудівного заводу в цех № 2 слюсарем механозбиральних машин, наказ № 248 від 29.12.1976 року, 15.03.1977 року був переведений електромеханіком з ремонту обчислювальної техніки 3 розряду, наказ № 36к від 15.03.1977 року, 04.12.1979 року переведений електромеханіком з ремонту та обслуговування лічильно-обчислювальних машин 4 розряду, службова записка від 04.12.1979 року, 01.11.1981 року переведений електромеханіком з ремонту та обслуговування лічильно-обчислювальних машин 5 розряду, службова записка від 01.11.1981 року, 01.12.1982 року переведений електромеханіком з ремонту та обслуговування лічильно-обчислювальних машин 6 розряду, службова записка від 01.12.1982 року; 31.03.1994 року був звільнений за скороченням численності (ст. 40 п. 1 КЗпП України), наказ № 85 від 31.05.1994 року. Наказом № 17 від 12.01.2000 року підприємство перейменовано в Державне виробниче обєднання «Луганський верстатобудівний завод» (а.с.6-8).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Трудова книжка, відповідно до ст. 48 КЗпП України та згідно з п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року № 637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Відповідно до п. 20 Порядку 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

При цьому даний порядок підтвердження трудового стажу є обовязковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства. Даний порядок не вимагає будь-який інших підтверджень.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає право позивачу на пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає, що неможливість відповідачу здійснити перевірку спірного періоду, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, не спростовує наявність у позивача необхідно страхового стажу 15 років.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд враховує правову позицію Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та № К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначив, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

На підставі викладеного, рішення пенсійного органу від 05 жовтня 2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки Красноармійське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області незаконно не зарахувало до страхового стажу позивача період роботи у Державному виробничому обєднанні «Луганський верстатобудівний завод» з 10.01.1977 року по 31.05.1994 року, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 11, ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05 жовтня 2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Красноармійське обєднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_3 до страхового стажу період роботи у Державному виробничому обєднанні «Луганський верстатобудівний завод» з 10.01.1977 року по 31.05.1994 року.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частина у судовому засіданні 16 лютого 2017 року. Постанова виготовлена у повному обсязі не пізніше як через пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя