Справа № 286/3456/16-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Вачко В.І.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"15" лютого 2017 р. Справа № 286/3456/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "18" січня 2017 р. у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця та часткове скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації звернулося до Овруцького районного суду Житомирської області з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2016 винесеної на підставі виконавчого листа по справі № 286/2856/14а, виданого 23.09.2014 Житомирським окружним адміністративним судом в частині стягнення з позивача на користь держави судового збору в розмірі 6400,00 грн. Також, позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору у зв'язку із відсутністю коштів на вказану мету.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав визначених п. 1 ч.3 ст. 108 КАС України.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом вимог закону, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимоги ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 23 грудня 2016 року, а тому вказане стало підставою для застосування судом п. 1 ч.3 ст.108 КАС України. На момент подачі позовної заяви Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області не звільнено від сплати судового збору та не надало суду доказів про відсутність можливості для сплати судового збору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 23.12.2016 позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

В ухвалі зазначено, що в порушення вимог ст.106 КАС України позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору та доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви. Вказане є перешкодою для відкриття провадження у справі. У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Копію вказаної ухвали від 23.12.2016 представником позивача отримано 27.12.2016, про що свідчить відповідна розписка на супровідному листі (а.сп.5). Відтак, строк для виконання ухвали закінчився 03.01.2017.

У зв'язку з невиконанням вимог вказаної ухвали, адміністративний позов управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації повернуто ухвалою суду від 18.01.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення закріплено у ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відтак, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Сплата судового збору за подання позовної заяви в силу положень КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з позовною заявою.

01 вересня 2015 року набрали чинності зміни до Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір", відповідно до яких органи праці та соціального захисту населення не належать до переліку установ, які звільняється від сплати судового збору.

У відповідності до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінету Міністрів України було доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05 лютого 2016 року "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Колегія суддів зазначає, що відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обов'язком.

Неналежне фінансування установи чи організації з Державного бюджету України та відсутність в неї коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Крім того колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним адміністративний позов у встановлений строк, а наведені ним обставини не є підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Відтак, оскільки недоліки позовної заяви, встановлені в ухвалі від 23.12.2016 позивачем не усунуто, у відповідності до ч.1 ст.108 КАС України позовну заяву правомірно повернуто позивачу.

Суд наголошує, що на момент подачі адміністративного позову діяв Закон України "Про судовий збір" з урахуванням змін до вказаного Закону, що набрали чинності з 01.09.2015 р.

Колегія суддів вважає необґрунтованим клопотання апелянта про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на ст.5 Закону України "Про судовий збір", так як пільг щодо сплати судового збору органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами місцевих державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту, населення передбачено не було.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернення позовної заяви, відповідно до п. 1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Ухвалу прийнято з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "18" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області вул.Гетьмана Виговського, 17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101

- ,