Справа № 806/1723/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року м.Житомир справа № 806/1723/16

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Євораускас А.В.,

позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкової вимоги

встановив:

13 вересня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) із позовом до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Коростенська ОДПІ) про скасування податкової вимоги від 31 серпня 2016 року №2655-17.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_1 зазначив, що 15 січня 2016 року працівником ДПІ ГУ ДФС України в Житомирській області була проведена перевірка магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, який належить позивачу. За результатами перевірки був складений акт перевірки від 16 січня 2016 року б/н та протокол про порушення вимог частини 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 16 січня 2016 року, який було направлено до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, а 8 вересня 2016 року на адресу позивача надійшла податкова вимога Коростенської ОДПІ від 31 серпня 2016 року №2655-17 про сплату податкового боргу у розмірі 45800 грн 00 коп. Просить скасувати податкову вимогу від 31 серпня 2016 року №2655-17, винесену Коростенською ОДПІ про стягнення 45800 грн 00 коп. податкового боргу.

Ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.59). 7 лютого 2017 року електронною поштою позивач надіслав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою (а.с.60). Під час розгляду справи позивач неодноразово подавав клопотання та телефонограми про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на лікуванні, а розгляд справи відкладався через неявку позивача (а.с.32, 35-36, 56, 60). У судовому засіданні 4 жовтня 2016 року позивач надав свої пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. 7 лютого 2017 року через канцелярію Житомирського окружного адміністративного суду представник подала заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі з підстав, що викладені у запереченнях на адміністративний позов (а.с.25).

Суд, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Коростенської міської ради Житомирської області 13 липня 2001 року №0011091 та перебуває на обліку як платник податків у Коростенській ОДПІ з 19 березня 2006 року за №99 (а.с.12-13, 15).

Судом встановлено, що 15 січня 2016 року працівником ДПІ ГУ ДФС України в Житомирській області було проведено перевірку магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки відповідачем складений акт огляду речей (документів) від 16 січня 2016 року б/н при вчиненні адміністративного правопорушення (а.с.45-46) та протокол про адміністративне правопорушення №1, який був спрямований до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області (а.с.43-49).

Коростенською ОДПІ за приписами абзацу п'ятого та одинадцятого частини 2 статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі протоколу оперативного управління Головного управління ДФС у Житомирській області про адміністративне правопорушення від 16 січня 2016 року №1 відносно ФОП ОСОБА_1 по факту зберігання та реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії (а.с.43) були винесені податкові повідомлення-рішення від 1 лютого 2016 року за № та № про застосування штрафних санкцій на загальну суму 47000 грн 00 коп. та були вручені особисто позивачу 2 лютого 2016 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 (а.с.51-52).

У матеріалах справи відсутні докази оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи у судовому порядку.

У судовому засіданні 4 жовтня 2016 року позивач підтвердив, що не оскаржував податкові повідомлення рішення до суду.

Позивач не сплатив штрафні санкції, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 1 лютого 2016 року.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Оскільки, у визначені законодавством строки, сума грошового зобов'язання не була сплачена позивачем, то у позивача виник податковий борг і в обліковій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 з 12 лютого 2016 року почала рахуватись податкова заборгованість у розмірі 45800 грн 00 коп. (з урахуванням наявної станом на 2 лютого 2016 року переплати у розмірі 1200 грн) (а.с.26-27).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з абзацом першим пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Коростенською ОДПІ відповідно до положень статті 59 Податкового кодексу України на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено податкову вимогу від 31 серпня 2016 року №2655-17 про необхідність сплатити податковий борг у сумі 45800 грн 00 коп. (а.с.9).

Оскільки податкові повідомлення-рішення, на підставі яких була прийнята податкова вимога, не були оскаржені позивачем і не скасовані у судовому чи в адміністративному порядку, то вони є чинними і підлягають виконанню, а тому прийнята на їх основі вимога про сплату податкового боргу є правомірною та не може бути скасована судом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів правомірність податкової вимоги від 31 серпня 2016 року №2655-17, а тому суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 13 лютого 2017 р.