Справа № 404/92/17
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/92/17
Номер провадження 2-а/404/181/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Муравйової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Апеляційний суд Кіровоградської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці; зобов'язання Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01.12.2016 року в розмірі 31680,00 грн. відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 127 від 05.12.2016 року, та виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. В грудні 2016 року позивач звернувся до Управління з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 05.12.2016 року № 127 в зв'язку з підвищенням судової винагороди працюючим суддям, згідно з якою заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01.12.2016 року становить 31680,00 грн. Проте, листом від 27.12.2016 року відповідач відмовив у здійсненні перерахунку на підставі вищевказаної заяви, що й стало причиною звернення позивача до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву (вх. № 4861 від 15.02.2017 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (а.с. 17).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13). Подав до суду клопотання (вх. № 4888 від 15.02.2017 року) про розгляд справи без його участі (а.с. 19), в задоволенні позову просить відмовити з врахуванням наданих письмових заперечень (вх. № 2356 від 24.01.2017 року, а.с. 16). В обґрунтування заперечень зазначено, що ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді, яке призначено на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів». З 30.09.2016 року щомісячне довічне грошове утримання перераховується у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 року, максимальний розмір перерахованого щомісячного довічного грошового утримання не може перевищувати 10740,00 грн. В зв'язку з чим дії Управління по повідомленню позивача про неможливість проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, так як це приводить до зменшення суми виплати, в якій виплачувалося до цього є правомірним. Крім того, підтвердження правомірності дій Управління є норми пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Також, представником відповідача повідомлено, що Управлінням проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року сумою 10740,00 грн., а за період з 05.01.2017 року нарахування щомісячного довічного грошового утримання проведено без обмеження максимальним розміром. Розмір нарахованого щомісячного довічного грошового утримання з 05.01.2017 року становить 28512,00 грн. Доплата за січень 2017 року в лютому 2017 року становить 305,78 грн. за лютий 2017 року нараховано 28512 - (2887,56 (ПДФО) + 240,63 (військовий збір) - 25383,81 грн. щомісячна сума до виплати становить 25383,81 грн. за виплатною відомістю лютого 2017 року позивач отримав 25689,59 грн., дана сума складається з суми виплати за лютий 25383,81 грн. + 305,78 грн. доплата за січень 2017 року. Кошти позивач отримав 04.02.2017 року. В зв'язку з чим, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи, апеляційного суду Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14). Причини неявки суду не повідомив. Заяв та заперечень не подавав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є суддею у відставці апеляційного суду Кіровоградської області (посвідчення судді у відставці № 01346, а.с. 18) та отримує щомісячне довічне грошове утриманні в розмірі 90% грошового забезпечення працюючого судді апеляційного суду Кіровоградської області, що підтверджується розпорядженнями № 159249 від 19.01.2017 року (а.с. 20-23).

ОСОБА_1 05.12.2016 року звернувся до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.12.2016 року згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 4).

Згідно довідки № 127 від 05.12.2016 року апеляційного суду Кіровоградської області, заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01.12.2016 року становить 31680,00 грн. (а.с. 5).

Проте, листом Управління № 662/П-11 від 27.12.2016 року відмовлено позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з підстав недоцільності, оскільки у разі проведення згідно пункту 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 року перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, його розмір обмежуватиметься максимальним розміром 10740,00 грн. (а.с. 6).

Разом з тим, представником відповідача подано до суду розпорядження № 159249 від 19.01.2017 року (а.с. 20-23), з якиго вбачається, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку зі зміною надбавки 01.01.2017 року.

В зв'язку з чим, позивач 04.02.2017 року отримав 25689,59 грн., з яких: 25383,81 грн. - сума виплат за лютий та 305,78 грн. - доплата за січень (а.с. 24-26).

Судом встановленого, що згідно частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.12.2015 року та рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Верховний Суд України в постанові від 24.03.2015 року (справа № 21-584а14) зазначив, що оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці законодавцем визначено у відсотковому співвідношенні до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то у разі зміни (у напрямі збільшення) вказаної винагороди, у судді, який вийшов у відставку, з'являється право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, в той час як у пенсійного органу - обов'язок здійснити відповідний перерахунок.

За приписами частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, у всіх зазначених нормах закону закріплено принцип, згідно з яким розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо залежить від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, оскільки нараховується в залежності від розміру грошового утримання такого судді. Ця залежність означає, що у разі зміни розміру грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді (в тому числі і у зв'язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати), в обов'язковому порядку підлягає перерахунку також і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження його граничного розміру.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5- рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав чи свобод.

У пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильно забезпечення незалежного правосуддя.

Згідно із частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними.

Така ж правова позиція висловлена Конституційним Судом України в рішеннях від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, від 29.06.2010 року № 17-рп/2010, від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 від 11.10.2011 року № 10-рп/2011.

Питання щодо гарантій незалежності суддів неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3рп/2013, від 22.05.2008 року № 10-рп 2008, від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, 01.12.2004 року № 19-рп/2004, 20.03.2002 року № 5-рп/2002, згідно з якими визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17.11.2010 року № (2010)12, "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці" (пункт 54).

Враховуючи викладене, рішення Кіровоградського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Кіровоградської області, що викладено в листі № 662/П-11 від 27.12.2016 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. А тому судом встановлена протиправність рішення відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що викладена в листі № 662/П-11 від 27.12.2016 року.

При цьому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, оскільки самі по собі дії відповідача не порушують право позивача відносно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, право позивача порушено відмовою відповідача щодо проведення вказаного перерахунку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року; ст.ст. 6-11, 69-71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О СТ А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, що викладено в листі № 662/П-11 від 27.12.2016 про відмову ОСОБА_1 провести перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язати Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 31680,00 грн. відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 127 від 05.12.2016 року, та виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Л. Д. Кулінка