Справа № 815/5285/16
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5285/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Джабурії О.В.,

судді - Романішина В.Л.,

при секретарі: Вишневській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Бессарабія-Агро» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бессарабія-Агро» до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року ТОВ «Бессарабія-Агро» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 вересня 2016 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 6 341 667 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 585 417 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що за результатами проведеної в липні 2016 року виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ «Бессарабія-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей», податковий орган дійшов помилкового висновку про завищення позивачем суми податку на додану вартість, заявлену до відшкодування за грудень 2015 року - січень 2016 року, оскільки товариством надано до перевірки всі належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом. Також, позивач зазначав, що господарські операції з поставки насіння соняшника від ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» до ТОВ «Бессарабія-Агро», як і з придбання контрагентом вказаного товару безпосередньо в сільськогосподарських товаровиробників, підтверджено рухом активів та зміною майнового стану платників податків; висновки Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області про неможливість встановлення факту походження товару спростовано судовим рішенням, встановленні яким обставини, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, є преюдиційними та не підлягають повторному доказуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2016р. позов ТОВ «Бессарабія-Агро» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ТОВ «Бессарабія-Агро» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що вказуючи в судовому рішенні про не підтвердження ТОВ «Бессарабія-Агро» транспортування сільськогосподарської продукції від ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» на виконання договорів поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р., судом першої інстанції не надано правової оцінки підтвердженим документально доводам позивача, що насіння соняшника, яке придбавало ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» у сільськогосподарських товаровиробників зберігалося на складських потужностях ТОВ «Прометей-Елеватор» на підставі договорів зберігання. Між ТОВ «Бессарабія-Агро» та ТОВ «Прометей-Елеватор» також укладено договори зберігання насіння соняшника, придбаного у ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей». У зв'язку з цим, поставка товару за договорами здійснювалася без фізичного його переміщення, а шляхом переоформлення товару з особового рахунку продавця на особовий рахунок покупця, як це здійснюється за усталеною практикою при поставці зернових, які зберігаються на елеваторі.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом залишено поза увагою доводи позивача про недоведеність висновків Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області, що поставлений на адресу ТОВ «Бессарабія-Агро» товар придбавався ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» саме у ФГ «Успіх-Ла», ТОВ «Агро-Сіті», ТОВ «Регионметресурс», ТОВ «Леонні», ТОВ «Полестар», ТОВ «Вам Агро», ПП «ВКП «Каро», ТОВ «Колосс», а не у інших сільськогосподарських підприємств, з якими його контрагентом укладеного ряд договорів поставки сільськогосподарської продукції.

Апелянт зазначає, що в грудні 2015 року - січні 2016 року ТОВ «Бессарабія-Агро» придбавало товар саме у першого посередника ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей», що закріплено п.1.4.1 договорів поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р., у зв'язку з чим такі операції не звільняються від оподаткування податком на додану вартість відповідно до п.15-2 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України. На виконання умов договорів ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» надало ТОВ «Бессарабія-Агро» інформацію та докази отримання товару безпосередньо від сільгосптоваровиробників, у яких наявні відповідні посівні площі для вирощування олійних культур згідно відомостей форм державного статистичного спостереження №4-сг, затверджених наказом Мінстату України №206 від 02.07.2004р.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області від 23 вересня 2016 року №000211400, яким ТОВ «Бессарабія-Агро» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 6 341 667 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 585 417 грн. (т.1 а.с.65)

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р. про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Бессарабія-Агро» () з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» () за періоди грудень 2015 року та січень 2016 року, яким зафіксовано порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1 ст.198, п.200.4 ст.200, п.15-2 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податку на додану вартість, заявлену до відшкодування, на 6 341 667 грн. (в т.ч. за грудень 2015р. на суму ПДВ 4 783 333 грн., січень 2016р. на суму ПДВ 1 558 334 грн.). (т.1 а.с.34-59)

Зокрема, в акті перевірки №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р. зазначено про відсутність реально вчинених господарських операцій між позивачем та ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» та, як наслідок, юридичну дефектність відповідних первинних документів, що не дозволяє ТОВ «Бессарабія-Агро» формувати дані податкового обліку щодо визначення податкового кредиту за рахунок сум ПДВ по зазначених господарських операціях. При цьому, в обґрунтування таких висновків Ізмаїльська ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області посилається на те, що актом ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Одеській області від 20.05.2016р. №238/14-03-14-02/39749858 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період 2015 року та податку на додану вартість за період вересень, листопад, грудень 2015 року, лютий 2016 року по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ФГ «Успіх-Ла» (код за ) за період вересень, грудень 2015 року; ТОВ «Агро-Сіті» (код за ) за період грудень 2015 року; ТОВ «Регионметресурс» (код за ) за період грудень 2015 року; ТОВ «Леонні» () за період грудень 2015 року; ТОВ «Полестар» (код за ) за період грудень 2015 року; ТОВ «Вам Агро» () за період грудень 2015 року; ПП «ВКП «Каро» () за період грудень 2015 року; ТОВ «Колосс» () за період грудень 2015 року, з невизначеним платником ПДВ (ІПН ) за період грудень 2015 року та контрагентами - покупцями» не підтверджено фактичне придбання ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» насіння соняшнику у кількості 4 тис. тонн у вказаних сільськогосподарських товаровиробників, тобто не встановлено походження товару, який в подальшому поставлявся на адресу контрагента - покупця ТОВ «Бессарабія-Агро». За висновками перевіряючих, надані ТОВ «Бессарабія-Агро» до перевірки первинні документи підтверджують підміну виробників товару, які не є сільгоспвиробниками.

Також, актом перевірки №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р. зафіксовано, що: надані позивачем видаткові накладні оформлено з порушенням ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, з них неможливо ідентифікувати особу, яка отримала товар (відсутні посада, прізвище та ініціали особи отримувача,) та відсутнє посилання на довіреність, на підставі якої постачальник відпустив товарно-матеріальні цінності покупцю; товарно-транспортні накладні оформлено з порушеннями Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. № 363, в частині зазначення ідентифікаційних даних відповідальних осіб вантажоодержувача та вантажовідправника, заповнення розділу «Вантажно-розвантажувальні роботи» (не зазначено час прибуття, час вибуття, відсутній підпис відповідальної особи).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Бессарабія-Агро» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2016р. №, дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено порушення позивачем норм податкового законодавства, зафіксованих актом перевірки №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р., а тому зменшення на підставі такого акту підприємству суми бюджетного відшкодування з ПДВ та нарахування штрафних (фінансових) санкцій є правомірним. При цьому, суд першої інстанції посилався на дефектність первинних документів (товарно-транспортних, видаткових накладних), не надання до перевірки оригіналів тристоронніх актів прийому-передачі насіння соняшника, відсутність ідентифікації матеріально-відповідальної особи - ОСОБА_1 на первинних документах, відсутність матеріально-технічних можливостей для вирощування зернових культур на трьох попередніх ланцюгах постачання соняшника, відсутність постачальників ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» за юридичною адресою, не підтвердження ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» статусу сільгоспвиробника або особи, яка безпосередньо придбала соняшник у сільгоспвиробника, що зобов'язує подальшу реалізацію соняшника звільняти від оподаткування податком на додану вартість до 01.01.2016р. За висновками суду, позивачем не надано вичерпних, оформлених належним чином документів, на підставі яких можливо достовірно визначити, що постачання товару, за договорами поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р. здійснювались саме контрагентом ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду з огляду на наступне.

Апеляційний суд встановив, що у перевіреному періоді ТОВ «Бессарабія-Агро» сформовано податковий кредит з ПДВ в загальній сумі 6 341 667 грн. (у т.ч. за грудень 2015 року на суму 4 783 333 грн., січень 2016 року - 1 558 334 грн.) на підставі податкових накладних, отриманих від ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей».

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи та зафіксовано актом перевірки, у грудні 2015 року, січні 2016 року ТОВ «Бессарабія-Агро», серед іншого, здійснювало діяльність з виробництва олії та тваринних жирів (КВЕД 10.41).

11.12.2015р. та 14.01.2016р. між ТОВ «Бессарабія-Агро», як Покупцем, та ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей», як Постачальником, укладено договори поставки №11/12/1 та №14/01/2 відповідно, за умовами яких Постачальник взяв на себе зобов'язання передати (поставити) у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію - соняшник урожаю 2015 року, на умовах, передбачених цими договорами. Постачальник гарантує, що він є виробником сільськогосподарської продукції або весь обсяг Товару, що визначений договорами, придбано Постачальником (Перший посередник) безпосередньо у сільськогосподарських підприємств-виробників, які вважаються такими у розумінні п.6 ст.209 Податкового кодексу України. Господарська операція з поставки Постачальником Товару Покупцю підлягає оподаткуванню ПДВ у відповідності до п.15-1 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України. (т.1 а.с.99-107, 151-154)

Згідно Специфікацій до договорів поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р. поставки товару здійснювались по 1000 тонн, умови поставок: EXW (в редакції Інкотермс 2010) елеватор ТОВ «Прометей-Елеватор». (т.1 а.с.103-112, 155-156)

Зазначені договори та специфікації до них підписано директорами підприємств, їх підписи завірено відповідними печатками юридичних осіб.

Апеляційний суд встановив, що на підтвердження виконання умов вказаних договорів ТОВ «Бессарабія-Агро» надало до перевірки податкові накладні №53 від 11.12.2015р. (ПДВ - 1 600 000 грн.), №57 від 18.12.2015р. (ПДВ - 1 591 667 грн.), №58 від 18.12.2015р. (ПДВ - 1 591 667 грн.) та №3 від 14.01.2016р. (ПДВ - 1 558 334 грн.), зауважень щодо правильності оформлення яких акт перевірки №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р. не містить. В акті перевірки зазначено, що всі податкові накладні включені до ЄРПН у відповідності до норм п.201.10 ст.201 ПК України; розбіжностей з податковим обліком ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» в сумах ПДВ не встановлено. (т.1 а.с.118, 127, 130, 159)

Також, в підтвердження виконання умов договорів №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р. товариством надано до перевірки та до суду: видаткові накладні №РН-0000046 від 11.12.2015р., № РН-0000050 від 18.12.2015р., № РН-0000051 від 18.12.2015р. та № РН-0000064 від 14.01.2016р. (т.1 а.с.117, 126, 129, 158); рахунки-фактури №СФ-0000053 від 11.12.2015р., №СФ-0000057 від 18.12.2015р., №СФ-0000058 від 18.12.2015р., №СФ-0000071 від 14.01.2016р. (т.1 а.с.116, 125, 128, 157); товарно-транспортні накладні (т.3 а.с.44-251, т.4 а.с.1-60).

Оплата за товар у грудні 2015 року, січні 2016 року проведена з розрахункового рахунку позивача платіжними дорученнями №3028 від 15.12.2015р. (рахунок №53 від 11.12.2015р.), №3053 від 17.12.2015р. (рахунок №53 від 11.12.2015р.), №3110 від 22.12.2015р. (рахунок №58 від 18.12.2015р.), №3095 від 22.12.2015р. (рахунок №57 від 18.12.2015р.) та №3606 від 15.01.2016р. (рахунок №71 від 14.01.2016р.)

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Оприбуткування соняшнику в бухгалтерському обліку товариства відображено проводками: Д-т 201 «Сировина та матеріали» - Кр-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Д-т 6442 «Податковий кредит» - Кр-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Д-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кр-т 311 «Поточний рахунок в національній валюті». (т.5 а.с.105-129)

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції, серед іншого, зазначив, що надані ТОВ «Бессарабія-Агро» до перевірки видаткові накладні №РН-0000046 від 11.12.2015р., № РН-0000050 від 18.12.2015р., № РН-0000051 від 18.12.2015р. та № РН-0000064 від 14.01.2016р. складено з порушенням діючого законодавства, зокрема ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки в них в графі «Отримав» наявні тільки підпис та печатка підприємства, але відсутні прізвище, посада або інші дані про особу, яка фактично отримала товар від постачальника по цих накладних. Крім того, у видаткових накладних відсутнє посилання на довіреність, на підставі якої Постачальник відпустив товарно-матеріальні цінності Покупцю; Книга реєстрації виданих довіреностей ТОВ «Бессарабія-Агро» до перевірки не надана.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з аналізу вказаної норми слідує, що особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції є достатнім для зазначення у видаткових накладних, а інші дані, що дають змогу ідентифікувати таку особу, зазначаються за бажанням відповідного суб'єкта господарювання. Апеляційний суд зазначає, що посилання на окремі недоліки в оформленні видаткових накладних не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій, якщо з інших доказів вбачається фактичне здійснення таких господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідь на письмовий запит Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області від 28.07.2016р. №5134/10/15-02-14-02 супровідним листом від 29.07.2016р. №1208 (вих. №3363/10 від 01.08.2016р.) ТОВ «Бессарабія-Агро» надано копію реєстру довіреностей за грудень 2015 року, січень 2016 року, згідно якого довіреності на отримання товару в ТОВ «Прометей-Елеватор» видано товариством на ім'я ОСОБА_1 (БАД0000866 від 11.12.2015р., БАД0000869 від 18.12.2015р., БАД0000870 від 18.12.2015р., БАД0000770 від 14.01.2016р.). (т.5 а.с.66-72)

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача про те, що товар від постачальника отримувала вказана особа, зазначивши, що майже всі довіреності виписано на одну підзвітну особу та, у зв'язку з цим, поставив під сумнів фізичну можливість ОСОБА_1 кожного дня безпосередньо отримувати соняшник на елеваторах у Миколаївській області.

Однак, при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано підтверджених документально доводів ТОВ «Бессарабія-Агро», що насіння соняшнику, яке ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» придбавало у сільськогосподарських виробників, зберігалося на складських потужностях ТОВ «Прометей-Елеватор» на підставі договорів складського зберігання зерна №20/В від 01.12.2015р. (місце зберігання Миколаївська обл., Новобузький р-н, с. Шевченково, вул. Жовтнева, 27а), №26/К від 01.12.2015р. (місце зберігання Миколаївська обл., Казанківський р-н, с. Казанка, вул.Жовтнева, 40), №21/Б від 01.12.2015р. (місце зберігання Миколаївська обл., Баштанський р-н, с.Лоцкіне, вул.Степаненко, 68а), №18/А від 09.12.2015р. (місце зберігання м.Миколаїв, вул. Дніпровська, 1/2), №26/Е від 01.12.2015р. (місце зберігання Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Карла Маркса, 57а). (т.1 а.с.174-196)

ТОВ «Бессарабія-Агро», як Поклажодавцем, також укладено договори складського зберігання з ТОВ «Прометей-Елеватор» (Зерновий склад) №15/А від 29.10.2015р. (місце зберігання м.Миколаїв, вул. Дніпровська, 1/2), №25/Е від 15.12.2015р. (місце зберігання Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул.Карла Маркса, 57а), №29/К від 14.01.2016р. (місце зберігання Миколаївська обл., Казанківський р-н, с. Казанка, вул. Жовтнева, 40), №22/В від 28.01.2016р. (місце зберігання Миколаївська обл., Новобузький р-н, с. Шевченково, вул. Жовтнева, 27а), на виробничих потужностях якого зберігалося придбане позивачем у ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» на підставі договорів поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р. насіння соняшника. (т.1 а.с.197-208)

Тобто, поставка товару від ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» до ТОВ «Бессарабія-Агро» здійснювалася шляхом переоформлення товару з особового рахунку продавця та особовий рахунок покупця, без фізичного його переміщення, так як товар на момент поставки знаходився на зберіганні ТОВ «Прометей-Елеватор». А відтак, висновки суду першої інстанції про неможливість підзвітної особи ТОВ «Бессарабія-Агро», на яку видано товариством довіреності на отримання товару, отримувати товар на елеваторах, є безпідставними.

З цих підстав апеляційний суд критично ставиться до посилань відповідача, з висновками якого погодився суд першої інстанції, на відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення та передачі всієї партії придбаного товару за договорами №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р., пунктом 4.2 яких передбачено, що товар поставляється Постачальником на умовах EXW (в редакції Інкотермс 2010) елеватор ТОВ «Прометей-Елеватор». Товар поступово вивозився ТОВ «Бессарабія-Агро» автотранспортом протягом тривалого часу з моменту його придбання (переходу права власності).

В свою чергу, транспортування насіння соняшнику з місця зберігання - з елеваторів ТОВ «Прометей-Елеватор», яке не являється власником товару, а лише зберігало товар та відпускало його за вимогою ТОВ «Бессарабія-Агро», до виробничого комплексу з переробки насіння соняшника за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8а, підтверджено наданими позивачем товарно-транспортними накладними. (т.3 а.с.44-251, т.4 а.с.1-60)

З наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних вбачається, що автомобільним перевізником виступало як безпосередньо ТОВ «Бессарабія-Агро» (актом перевірки №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р. зафіксовано наявність на балансі позивача транспортних засобів), так і наймані ним перевізники ФОП ОСОБА_2 (договір транспортного перевезення №02/12/15 від 02.12.2015р.), ФОП ОСОБА_3 (договір транспортного перевезення №01/12/15 від 01.12.2015р.), ТОВ «Транс-Сервіс-1» (договір №1709-А від 03.09.2015р.). В підтвердження отримання транспортних послуг від інших суб'єктів господарювання та проведення розрахунків за ними ТОВ «Бессарабія-Агро» надало суду копії відповідних договорів, акти виконаних робіт (надання послуг), платіжні доручення. (т.5 а.с.4-28, 73-104)

Щодо посилання суду першої інстанції на оформлення окремих товарно-транспортних накладних з порушенням Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., то апеляційний суд зазначає, що вказані Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Недотримання вимог вказаних Правил може стати підставою для притягнення до відповідальності за порушення ведення бухгалтерського обліку, проте жодним чином не може свідчити про безтоварність господарської операції з контрагентом-постачальником.

За умовами пунктів 4.2 договорів поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р. Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем після отримання Покупцем переоформлених на нього елеватором ТОВ «Прометей-Елеватор» складських документів та підписанням Сторонами та елеватором ТОВ «Прометей-Елеватор» трьохстороннього акту приймання-передачі товару.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначив, що трьохсторонні акти приймання-передачі товару, передбачені п.4.2 договорів, не були надані ТОВ «Бессарабія-Агро» Ізмаїльській ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області під час проведення перевірки, про що складений акт від 04.08.2016р. №1577/15-02-14/39076260, а лише надано товариством в період складання акту перевірки листом від 08.08.2016р. №08-08-2016/1. Суд не взяв до уваги посилання позивача на технічну неможливість товариства надати оригінали трьохсторонніх актів прийому-передачі товару безпосередньо під час проведення перевірки, зазначивши, що ТОВ «Бессарабія-Агро» не доведено в чому полягає така «неможливість».

Однак, апеляційний суд вважає, що надання ТОВ «Бессарабія-Агро» трьохсторонніх актів прийому-передачі товару під час складання акту перевірки №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р. не є порушенням товариством норм чинного податкового законодавства та не свідчить про відсутність у нього цих документів під час складення податкової звітності. Такі дії платника податків відповідають положенням п.44.6 ст.44 ПК України, яким передбачено, що якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Таким чином, надані позивачем під час складання акту перевірки трьохсторонні акти приймання-передачі товару (ТОВ «Бессарабія-Агро», ТОВ «Прометей-Елеватор», ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей») повинні були досліджуватися Ізмаїльською ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області та враховуватися при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи трьохсторонні акти приймання-передачі товару, апеляційний суд встановив, що з їх змісту являється за можливе встановити зміст проведених операцій (зерновий склад, поклажодавця, нового власника, назву товару, вагу, дату його передачі, якісні показники зерна тощо). (т.4 а.с.95-132)

При передачі ТОВ «Бессарабія-Агро» насіння соняшника ТОВ «Прометей-Елеватор» надавало свідоцтва про якість зерна. (т.4 а.с.159-250, т.5 а.с.30-65)

Апеляційний суд встановив, що у 2015-2016р. ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» здійснювало господарську діяльність з посередництва в торгівлі сільськогосподарською сировиною (код КВЕД 41.11), оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21), що узгоджується із змістом проведених господарських операції з ТОВ «Бессарабія-Агро». Тобто, поставка сільськогосподарської продукції є звичайною господарською діяльністю контрагента позивача.

Судова колегія вважає, що позивачем доведено виконання у грудні 2015 року - січні 2016 року всіх зобов'язань за договорами поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р., укладеними з ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей», зокрема, отримано товар, сплачено за нього грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, а також використання придбаного товару їх у межах власної господарської діяльності.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби мають викладатися в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. При цьому, в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб'єкта господарювання, з яким позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов'язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Ізмаїльською ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентом у судовому порядку нікчемними, а також визнання недійними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

Суд першої інстанції, з посиланням на відомості, зафіксовані актом ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Одеській області від 20.05.2016р. №238/14-03-14-02/39749858 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період 2015 року та податку на додану вартість за період вересень, листопад, грудень 2015 року, лютий 2016 року по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ФГ «Успіх-Ла» (код за ) за період вересень, грудень 2015 року; ТОВ «Агро-Сіті» (код за ) за період грудень 2015 року; ТОВ «Регионметресурс» (код за ) за період грудень 2015 року; ТОВ «Леонні» () за період грудень 2015 року; ТОВ «Полестар» (код за ) за період грудень 2015 року; ТОВ «Вам Агро» () за період грудень 2015 року; ПП «ВКП «Каро» () за період грудень 2015 року; ТОВ «Колосс» () за період грудень 2015 року, з невизначеним платником ПДВ (ІПН ) за період грудень 2015 року та контрагентами - покупцями», дійшов висновку про недоведеність походження товару, зокрема придбання ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» насіння соняшника безпосередньо у виробників. Суд першої інстанції зазначив, що оскільки актом ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Одеській області від 20.05.2016р. №238/14-03-14-02/39749858 зафіксовано, що поставлене ТОВ «Бессарабія-Агро» насіння соняшнику придбавалося постачальником ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» у підприємств, які не є сільгосптоваровиробниками та які надали пояснення, що соняшник ними придбавався не у платників ПДВ, тому, враховуючи норми п.15-2 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України, ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» є другим ланцюгом придбання соняшнику від виробника, у зв'язку з чим операції з придбання/продажу зернових культур на вказаному етапі у грудні 2015 року не оподатковуються податком на додану вартість.

Тобто, за висновками суду першої інстанції, податковий кредит та податкові зобов'язання не нараховуються на етапі придбання насіння соняшнику ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» та, як наслідок, відсутнє право на податковий кредит і у ТОВ «Бессарабія-Агро». ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» не мала право застосовувати ставку 20% з ПДВ на реалізований соняшник, а ТОВ «Бессарабія-Агро», відповідно, за відсутності підтверджуючої документальної інформації про сільгосптоваровиробника та за відсутності первинних документів з повною ідентифікацією, не мало права зараховувати ПДВ до складу податкового кредиту у грудні 2015 року в розмірі 4 783 333 грн.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 15-2 Підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних, позицій 1295 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників. З 1 січня 2016 року вказану норму виключено з ПК України.

Тобто, за вказаною нормою оподаткуванню податком на додану вартість підлягають лише операції першого постачання зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами-виробниками та операції першого постачання підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств-виробників.

Як зазначалось вище, пунктом 1.4 договорів поставки №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р. передбачено, що Постачальник гарантує, що він є виробником сільськогосподарської продукції або весь обсяг Товару, що визначений договорами, придбано Постачальником (Перший посередник) безпосередньо у сільськогосподарських підприємств-виробників, які вважаються такими у розумінні п.6 ст.209 Податкового кодексу України. Господарська операція з поставки Постачальником Товару Покупцю підлягає оподаткуванню ПДВ у відповідності до п.15-1 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України. (т.1 а.с.99-107, 151-154)

При зверненні з позовом до суду ТОВ «Бессарабія-Агро» посилалося на те, що ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей», в підтвердження статусу «Першого посередника» надало позивачу договори купівлі-продажу насіння соняшнику урожаю 2015 року безпосередньо у сільськогосподарських виробників, а також інші документи, підтверджуючі виконання таких договорів, зокрема, видаткові накладні й податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН.

Копії таких договорів, видаткових та податкових накладних ТОВ «Бессарабія-Агро» надало і під час розгляду справи в суді першої інстанції. (т.2 а.с.37-250, т.3 а.с.1-43)

Суд першої інстанції не взяв їх до уваги, з посиланням на те, що вони досліджувалися ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Одеській області під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей», результати якої оформлено актом від 20.05.2016р. №238/14-03-14-02/39749858. При цьому, суд відхилив посилання ТОВ «Бессарабія-Агро» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.09.2016р. по справі № 814/1345/16, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області № від 06.06.2016р., прийняте на підставі акту від 20.05.2016 року № 238/14-03-14-02/39749858, зазначивши, що при розгляді справи №814/1345/16 судом не досліджено питання чи являлись постачальники ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» сільгосптоваровиробниками та не спростовано факт того, що такі постачальники не мають відповідних матеріально-технічних та трудових ресурсів для набуття статусу сільгосптоваровиробника.

Однак, зі змісту акту перевірки №1569/15-02-14/39076260 від 09.08.2016р. вбачається, що порушення ТОВ «Бессарабія-Агро» п.44.1 ст.44, п.198.1 ст.198, п.200.4 ст.200, п.15-2 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України Ізмаїльська ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області пов'язує саме з безтоварністю господарських відносин між ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» та його безпосередніми постачальниками щодо придбання товару, що і було предметом розгляду у справі №814/1345/16. Зокрема, в постанові від 07.09.2016р., яка набрала законної сили, Миколаївський окружний адміністративний суд зазначив, що ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» надало до суду документи, які свідчать про реальність здійснення господарських операцій у взаємовідносинах із контрагентами-постачальниками. Вказані обставини, на підставі ч.1 ст.72 КАС України, не підлягають повторному доказуванню.

Суду апеляційної інстанції, в спростування висновків суду першої інстанції та податкового органу про відсутність у підприємств, в яких ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» придбавало товар, який в подальшому реалізовано ТОВ «Бессарабія-Агро», необхідних умов для здійснення діяльності щодо виробництва сільськогосподарської продукції, апелянтом надано докази наявності у них відповідних посівних площ для вирощування олійних культур на 2015 рік (форми державного статистичного спостереження №4-сг). (т.6 а.с.17-109)

Також, при прийнятті оскаржуваної постанови Одеським окружним адміністративним судом залишено поза увагою доводи ТОВ «Бессарабія-Агро» про недоведеність податковим органом, що реалізований на адресу товариства товар ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» придбавало саме в ФГ «Успіх-Ла», ТОВ «Агро-Сіті», ТОВ «Регионметресурс», ТОВ «Леонні», ТОВ «Полестар», ТОВ «Вам Агро», ПП «ВКП «Каро», ТОВ «Колосс», з огляду на укладення вказаним підприємством низки договорів на поставку сільськогосподарської продукції з іншими сільськогосподарськими товаровиробниками.

Більше того, в постанові від 07.09.2016р. по справі № 814/1345/16 суд встановив, що соняшник, що був реалізований ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» та адресу ТОВ «Бессарабія-Агро» придбано ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» не у контрагентів-постачальників по взаємовідносинах з якими проводилась перевірка, результати якої оформлено актом перевірки від 20.05.2016 року № 238/14-03-14-02/39749858.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що Ізмаїльська ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області, на якій лежить тягар доказування правомірності прийнятих нею рішень в адміністративному суді відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, не довела належними доказами, що ТОВ «Зерноторгова компанія «Прометей» не являється «Першим посередником» за договорами поставки з ТОВ «Бессарабія-Агро» №11/12/1 від 11.12.2015р. та №14/01/2 від 14.01.2016р., що товар придбавався постачальником позивача у підприємств, які не є безпосередніми виробниками такого товару, що б позбавило позивача права на формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями у грудні 2015 року в розмірі 4 783 333 грн. відповідно до п.15-1 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України.

А відтак, позов ТОВ «Бессарабія-Агро» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області від 23 вересня 2016 року № апеляційний суд задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи документально підтверджено понесені ТОВ «Бессарабія-Агро» в суді першої та апеляційної інстанцій судові витрати по справі в сумі 249 703,15 грн. (т.1 а.с.4, т.2 а.с.32, т.5 а.с.152), а тому, на підставі ст.94 КАС України, вказана сума підлягає стягненню з Ізмаїльської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 94, 185, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.1, п.4, 205 ч.2, 207, 254 ч.5 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бессарабія-Агро» задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бессарабія-Агро» до Ізмаїльської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області - задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2016 року № - скасувати.

Стягнути з Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бессарабія-Агро» () понесені судові витрати в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 249 703,15 грн. (двісті сорок дев'ять тисяч сімсот три гривні п'ятнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.02.2017р.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /О.В. Джабурія/

/В.Л. Романішин/