Справа № 2а-1474/10
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1474/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» листопада 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі Галоян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області про скасування постанови серії ВС № 279625 від 20.09.2010 року, -

установив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову ВС № 279625 від 20.09.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що 20.09.2010 року інспектором ДПС ДАІ м. Львова - Віхтем В.Б. була винесена постанова про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, а саме порушення вимог щодо наявності у встановлених законом випадках шляхового листа. На його думку вищевказана постанова є незаконною та винесена з порушенням порядку її винесення, крім цього вважає, що зазначене рішення працівника ДАІ є упередженим, необ»єктивним і таким, що не відповідає дійсності, оскільки, коли він був зупинений інспекторм ДАІ на його прохання причину зупинки інспектро не назвав, а попросив показати документи^ після чого нічого не пояснюючи почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що подав інспектору всі необхідні документи передбачені ПДР на право керування транспортним засобом, включно з подорожнім листом. Таким чином оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КпАП України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача управління ДАІ при ГУМВС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 20 вересня 2010 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.І КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.7. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.02.2001 р. № 185, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи вилучення, знищення тощо). Кожний документ має мати свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник УДАІ ГУ MB СУ у Львівській області не з'явився, крім того, не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, на вимогу суду не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд і скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

З долученого до справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль Шкода д.н.з. НОМЕР_1 належить підприємству «IZO ТЕКН». З копії подорожнього листа серії 05-ААХ № 05/1/10 вбачається, що позивач керував автомобілем Шкода Октавія, будучи директором підприємства.

Факт вчиненого порушення відсутній, а тому суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП слід провадженням закрити.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВС № 279625 від 20.09.2010 року інспектора ДПС

м. Львова Віхоть В.Б. про притягнення ОСОБА_1 до

адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 800

гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного

правопорушення.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя П. С. Невойт