Справа № 2-а-2586/11
Суддя: Безрученко А. М.
Дата ухвалення: 2011-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2586/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2011 року Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Безрученко А.М. розглянувши у скороченому провадженні в м. Немирів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі здійснити перерахунок та виплату заборгованості по пенсії мотивуючи свої вимоги тим, що вона є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІІ групи в звязку із захворюванням викликаним впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серія 2-18 АВ № 000764 від 17.06.2008 та посвідченням особи серії А № 141777 категорія 1, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач одержує пенсію, як інвалід ІII групи внаслідок захворювання пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Вважає, що відповідач не доплачує її пенсію, яку повинен виплачувати відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просить визнати дії управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області, щодо відмови у перерахунку пенсії, протиправними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату заборгованості по пенсії.

Ухвалою Немирівського районного суду від 23.08.2011 року адміністративний позов в частині позовних вимог за період до 12.11.2010 року залишено без розгляду, відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України.

Представник відповідача УПФ України у Немирівському районі подав заперечення проти позову з яких вбачається, що проти задоволення позову він заперечує, поскільки виплата позивачу пенсії здійснюється згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Відповідно до ст. 183-2 п.4 адміністративні справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг розглядаються суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Суд встановив, що позивач є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІІ групи в звязку із захворюванням викликаним впливом аварії на ЧАЕС.

В звязку з наведеним, позивач має право на отримання пенсії як інвалід ІІІ групи відповідно до ст. ст. 54 та 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в розмірі: основної пенсії по інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно до частини 1 статті 39 вищевказаного Закону, пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Позивач зверталась з заявою до управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі про перерахунок призначеної її пенсії відповідно до вищевказаного Закону.

Проте, управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі відмовило її в перерахунку призначеної пенсії і надали розрахунок назначеної і виплаченої пенсії.

Пенсія позивачу призначена, як інваліду ІІІ групи і виплачується відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Постанови Кабінету Міністрів №530 від 28 травня 2008 року та Законів України Про державний бюджет 2008 року, Про державний бюджет 2009 рокута Про державний бюджет 2010 року.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що дії відповідача являються незаконними, оскільки основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28 лютого 1991 року №796-ХІІ.

Згідно ст. 54 наведеного Закону, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування(ч. 3 ст.54 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-ІV від 17.11.2005).

Статтею 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибуло встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, а саме інвалідам ІII групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та відповідно до ст. 50 цього ж Закону 50 % від прожиткового мінімуму.

Але, до зазначеної статті, відповідно до Закону від 28.12.2007 року №107-VІ були внесені зміни, після чого передбачено виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 у справі № 1-28/2008 р. положення пункту 28 розділу ІІ Про внесення зміни до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України № 107-17 Про державний бюджет України на 2008 рік, зокрема до ст. 50 і 54 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнані неконституційними та не чинними з моменту їх ухвалення. При цьому, Конституційний Суд виходив з того, що внесення змін до Законів України, зупинка їх дії чи скасування при прийнятті Закону України Про бюджет…який не має вищої юридичної сили стосовно інших законів, є неприпустимим, оскільки це створює протиріччя в законодавстві і, як наслідок, призводить до обмеження прав та свобод людини і громадянина

В звязку з скасуванням Конституційним судом України змін до Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, ст.ст. 50, 54 даного Закону, починаючи з 22 травня 2008 року, продовжують діяти в його попередній редакції.

Тобто, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою та віднесених до 1 категорії, повинна бути призначена в розмірі не менше 50% мінімальної пенсії за віком (ст. 50), а основна пенсія не може бути нижчою 6 мінімальних пенсій за віком (ст. 54).

У відповідності до частини 3 ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1,2,3,4 категорії. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною радою України в законі про Державний бюджет на відповідний рік (ч.3 ст.4 Закону України Про прожитковий мінімумвід 15.07.1999 №966-14).

Крім того, у відповідності до п.1,п.6 ст.92 Конституції України, ст.71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дія положень зазначеного Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Абзацом 2 преамбули, частиною ч.4 п.16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняпередбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення і те, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно - правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначені Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року №2017-111, у відповідності до ст.17 якого до основних державних соціальних гарантій включаються мінімальний розмір пенсії за віком. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.19 цього Закону виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсій за віком.

Даючи оцінку представленим запереченням відповідача суд вважає, що здійснюючи нарахування та виплату пенсії позивачу, відповідач не діяв у спосіб передбачений Законом України, тобто не здійснював нарахування та виплату у розмірі визначеному Законом, а здійснювали нарахування та виплату у розмірі визначеному підзаконним нормативним актом, що є протиправним.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, звернуто увагу, що оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого Закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

При вирішенні даної конкретної справи, суд також керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача у нарахуванні позивачу державної та додаткової пенсії, передбаченої ст.. ст.39; 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиє обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Позовні вимоги про зобовязання відповідача проводити доплату до пенсії відповідно до вимог ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи задоволенню не підлягають, оскільки із наданих суду доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є працюючою, а дія ст. 39 акону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розповсюджується на непрацюючих пенсіонерів.

Так, вирішуючи питання про задоволення вимог позивача, суд враховує положення ст. 99 КАС України, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

В даному випадку суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в межах строку позовної давності. Закони та підзаконні нормативно-правові акти публікуються у пресі, кожна особа, за наявності бажання, може мати доступ до цієї інформації. Позивач щомісячно отримувала пенсію, та знала про її розмір, однак звернулась в суд лише 12.05.2011 року, а тому строк звернення до 12.11.2010 року пропустила без поважної причини. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише в межах позовної давності, а саме з 12.11.2010 року.

При задоволенні вимог позивача, враховуючи положення ст. 256 КАС України, суд вважає, що постанова може бути допущена до негайного виконання, як то визначено ч.2 п.1 вказаної статті, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь в справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Керуючись ст. ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. ст. 11, 14, 69-71, 79, 94, 138, 158-163, 167, 255, 256, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області щодо перерахунку та виплати недоплаченої основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита виплачувати її щомісячно, починаючи з 12.11.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум, по день припинення такого права позивача.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита виплачувати її щомісячно, починаючи з 12.11.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум, по день припинення такого права позивача.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову суду допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до апеляційного адміністративного суду Вінницької області через Немирівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копія вірна:

Суддя: