Справа № 738/1370/16-а
Суддя: Сова Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1370/16-а
№ провадження 2-а/738/2/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Менський районний суд
Чернігівської області

в складі:
головуючого - судді Сова Т.Г.
секретарів Костюк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Менському районному суді Чернігівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю,

В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 року до Менського районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю. Позов мотивовано тим, що позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 18 квітня 1982 року по 14 травня 1984 року, в тому числі в період з 10 березня 1984 року по 14 травня 1984 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан, являється учасником бойових дій, інвалідом війни, отримав множинні вогнепальні осколкові поранення, контузію головного мозку, які відповідно до висновку судово медичної експертизи є наслідком загоєння ран, що могли утворитись в результаті вогнепальних (осколкових) поранень, які могли бути отримані у 1984 році. 19 червня 2015 року позивач отримав посвідчення інваліда ІІІ групи серії НОМЕР_1 , в зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, позивач має право на тримання одноразової грошової допомоги. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, проте Міністерством оборони України було прийнято рішення про необхідність повернення на доопрацювання документів поданих до розгляду, про яке позивача було повідомлено Чернігівським обласним військовим комісаріатом від 27 травня 2016 року. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, що суперечать вимогам закону, а тому для захисту своїх прав звернувся до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить визнати дії Міністерства оборони України щодо відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби неправомірними, скасувати протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36 в частині повернення ОСОБА_1 документів щодо призначення одноразової грошової допомоги на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату і зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії і прийняти відповідне рішення по суті, яке передбачене ч. 2 п. 13 Порядку затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975. Крім цього, просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства України, позовні вимоги є безпідставними, а тому не можуть бути задоволені.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, а також письмове пояснення з приводу позовних вимог, з якого слідує, що Чернігівський ОВК вважає, що позивач ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, про що зазначив у висновку від 25 січня 2016 року.
За таких обставин справу можливо розглянути без участі сторін та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Згідно частини 4 статті 6 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.
Одноразова грошова допомога, виплата якої передбачена статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та про невиплату якої ставить питання в позовній заяві ОСОБА_1 , відноситься до соціальних виплат, а тому даний спір належить розглядати місцевим загальним судам як адміністративним в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
У відповідності з положеннями ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 6 ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в лавах ЗС колишнього РС, в тому числі в період з 10 березня 1984 року по 14 травня 1984 року та приймав участь в бойових діях на території республіки Афганістан.

У жовтні 2013 року пройшов судово медичну експертизу у Київському міському клінічному бюро судово медичних експертиз. За висновком спеціаліста в галузі судово медичної експертизи від 18 жовтня 2013 року № 1847/ж рубці, які залишились після отримання ОСОБА_1 множинного вогнепального осколкового поранення: «є наслідком загоєння ран, що могли утворитись в результаті вогнепальних (осколкових) поранень, які могли бути отримані у 1984 році» (а.с14).

Відповідно до протоколу № 2529 від 18 жовтня 2013 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв: «поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язані з виконанням військової служби при перебуванні в країнах, де велись військові дії» (а.с.15).

Відповідно довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії АВ № 0128871 від 04 червня 2015 року ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, (контузія), захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» (а.с.16).

Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).
Згідно п. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога) гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її виплату.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ, визначається Кабінетом Міністрів України та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) те спеціальні збори чи для проходження служи у військовому резерві», затвердженого Постановою Кабміну від 25 грудня 2013 року № 975.

Згідно пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги з документами зазначеними в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний термін після надходження зазначених документів приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Статтею 8 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач має право на одноразову грошову допомогу визначену Законом, прийняте рішення комісії про повернення на доопрацювання поданих ОСОБА_1 документів не відповідає вимогам вищевказаних нормативних документів, а тому заявлені позовні вимоги є обгрутованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 18 69-71, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд,
П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю задовольнити.
Визнати дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби неправомірними.
Скасувати протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36 в частині повернення ОСОБА_1 документів щодо призначення одноразової грошової допомоги на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату.
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії і прийняти відповідне рішення по суті, яке передбачене ч. 2 п. 13 Порядку затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.Г. Сова