Справа № 2-а-63/11
Суддя: Гавриш М. З.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-63/11
ПОСТАНОВА

21 березня 2011 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Гавриш М.З. при секретарі Єгоровій Л.І.,з участю представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кілія адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 26.07.2007 року з позовом до УПФУ в Кілійському районі Одеської області про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6403 грн та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. посилаючись на те, що вона, як матір дитини інваліда з дитинства мала право на призначення пенсії при досягненні 50 - річного віку, тобто з 23.02.2005 року, але з вини працівників УПФУ пенсія була призначена лише 12.04.2006 року після звернень позивачки до Президента України, Міністерства охорони здоровя та Пенсійного Фонду України, тобто з затримкою на 1 рік 1 місяць та 17 днів, що призвело крім втрати частки грошових коштів у виді пенсії також додаткові витрати та завдало моральної шкоди.

17.03.2011 року в ході розгляду справи ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги і просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 9600 грн., в тому числі 5266 грн недоплаченої пенсії та 4126 ,86 грн індексації а також посилаючись на погіршення здоровя , інвалідність, потребу в систематичному санаторно курортному лікуванні, просить компенсувати їй завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що згідно вимог п.1 ст.45 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія ОСОБА_2 як матері інваліда з дитинства , яка виховала дитину до 6 річного віку достроково була призначена 12.04.2006 року на підставі поданої 12.04.2006 року письмової заяви встановленого зразка. Підстав для призначення ОСОБА_2 пенсії з 22.02.2005 року не було за відсутності її заяви та достовірно підтвердженого факту встановлення дитині інвалідності на дату звернення, тому відповідач вважає заявлені вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно виданого Кілійським райвідділом ЗАГС Свідоцтва про народження ІІІ ЖД № 362610, записана матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 112 від 23.04.1982.

Згідно п.1 ст.17 Закону України « Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до 6-річнрогго віку і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50- річного віку і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми.

Як вбачається з матеріалів справи 12.07.2004 року Кілійською ЦРЛ наданий висновок ЛКК № 254 згідно якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 хворіє з 1988 року, , оформлений на інвалідність в 1991 році .

Згідно висновку № 259 виданого Кілійською ЦРЛ 05.08.2005 року ОСОБА_3 фактично є інвалідом з 1988 року , оформлений на інвалідність в 1994 році.

03.10.2005 року ОСОБА_2 письмово звернулась до начальника УПФУ в Кілійському районі Одеської області із заявою про прийняття документів та призначення їй пенсії з 22.02.2005 року ( досягнення 50-річного віку) посилаючись на те, що виховує сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4- інваліда з дитинства 2 групи, хворого з дитинства . В заяві також зазначила, що наприкінці грудня 2004 року почала збирати необхідні документи , але отримана довідка не була прийнята УПФУ в звязку з відсутністю даних, з якого часу хворіє дитина. Друга довідка також не була прийнята, оскільки мала протиріччя з першою довідкою щодо часу встановлення інвалідності. Звертаючи увагу на те, що вік дитини , в якому оформлена інвалідність для призначення пенсії матері не має значення, якщо інвалідність встановлена згідно діагнозу, який був визначений до 8 річного віку ОСОБА_2 просила прийняти її документи та призначити пенсію з дати настання права , тобто досягнення нею 50 річного віку.

В звязку із зазначеним зверненням відповідачем 10.10.2005 року на адресу Кілійської ЦРЛ був направлений запит щодо підтвердження факту інвалідності ОСОБА_3 до 8 річного віку, на що 21.10.2005 року від лікарні отримана відповідь, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 оформлений на інвалідність вперше в 1994 році, тобто став інвалідом з 12 річного віку, діагноз : « Дитячий церебральний параліч з нижнім парапарезом», на підставі чого ОСОБА_2 було письмово відмовлено в призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства після досягнення 50 річного віку.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_2 до Пенсійного Фонду України листом від 28.02.2006 року вих. № 18457/3-2 Головному Управлінню Пенсійного Фонду України в Одеській області надано розяснення , що питання призначення пенсії за нормами Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розглядається і тоді , коли дитину визнано інвалідом після восьми років, якщо є медичний висновок , що захворювання, котре привело до інвалідності, мало місце до восьмирічного віку. Також визнано за можливе призначити пенсію ОСОБА_2 за даними довідки Кілійської районної лікарні від 05.08.2005 року № 259 , з якої вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 є фактично інвалідом з 1988 року, тобто 6-річного віку.

Згідно інформації Кілійської ЦРЛ від 07.03.2006 року № 214 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 захворів в 1988 році, в 1999 році після стаціонарного лікування неврологічним відділенням ОДКЛ був виставлений діагноз « Слонділлопатія, легка пірамідна недостатність в ногах», в 1988 році був взятий на диспансерний облік невропатологом . 28.02.1994 році ОСОБА_3 був виставлений діагноз « Дитячий церебральний параліч з нижнім парапарезом, вираженим порушенням функцій ходьби» і в звязку з погіршенням стану здоровя на підставі наказу МОЗ України № 175 розділ І пункт І йому оформлений медичний висновок на отримання допомоги по інвалідності.

Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів пенсійної справи № 132176 пенсія за віком як матері інваліда з дитинства була призначена позивачці 12.04.2006 року на підставі її заяви від 12.04.2006 року та доданих документів після наданих ПФУ розяснень.

З огляду на досліджені докази суд визнає факт настання права позивачки на призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства на підставі довідки ЛКК Кілійської ЦРЛ від 05.08.2005 року № 259 з моменту її письмового звернення до відповідача за вказаною пенсію, а саме - 03.10.2005 року

В частині стягнення з відповідача додаткових витрат та моральної шкоди суд визнає вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Факт завдання моральної шкоди як і будь яка інша вимога має бути доведеним та підтвердженим належними доказами. З наданих суду документів, причинний звязок між діями відповідача та вимогою про компенсацію 50 000 грн. моральної шкоди не встановлений. Позивачка не заперечує, що хворіє з 1986 року, перебуває на обліку у лікаря невролога в звязку з порушенням функцій тазових органів опори та ходьби, систематично проходить стаціонарне лікування, з 2009 року є інвалідом 3 групи. Будь які докази щодо погіршення загального стану здоровя, виникнення хвороби щитовидної залози та сахарного діабету внаслідок відмови в призначенні пенсії суду не надані. Сам по собі факт наявності захворювань та психологічної напруги в звязку з доглядом за дитиною - інвалідом не є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Ч.2 ст. 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу, ніж зазначена у п.1-8 ч.2 цієї статті постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод та інтересів сторін людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, виходячи з чого резолютивна частина постанови має бути викладена в редакції, що гарантує виконання судової постанови, тому ,керуючись ст. 6-12 , 160,161,163 КАСУ суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 як матері дитини інваліда з дитинства з дня письмового звернення про призначення пенсії - 03.10.2005 року, в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Управління пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 15 грн..

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня оголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4