Справа № 808/3164/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року о/об 12 год. 11 хв.Справа № 808/3164/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області

третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1) звернулася до суду з адміністративним позовом до Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - відповідач або Оріхівська РДА), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Оріхівської районної державної адміністрації Оріхівського району Запорізької області; 2) зобов'язати Оріхівську районну державну адміністрацію Оріхівського району Запорізької області виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку на території Преображенської сільської територіальної громади згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 01.07.2013 та видати документ, що посвідчує право власності на указану земельну ділянку.

У позові (а.с.4-7, 19-22) позивачем зазначено, що з 1978 року по 1996 рік позивач працював в колишньому колгоспі «Таврія» Оріхівського району, який потім перейменований в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Таврія», і був членом цього колгоспу. З 1984 року ОСОБА_1 перебуває на пенсії та переїхала на постійне проживання до міста Оріхів. Після прийняття 13.03.1992 Постанови Верховної Ради України №2200-ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі», розпочався процес приватизації землі колгоспу «Таврія», які розташовані на території колишньої Микільської сільської ради Оріхівеького району і якому землю передано на підставі державного акту на право колективної власності на неї серії НОМЕР_2 від 07.12.1995 з доданим до нього списком громадян - членів колгоспу. До списку, що доданий до державного акту на право колективної власності на землю, ОСОБА_1 не була внесена, так як на той час вона виїхала із села і відповідно не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). У 2011 році ОСОБА_1 звернулась до Оріхівського районного суду з позовом до Микільської сільської ради та районного відділу земельних ресурсів Оріхівської райдержадміністрації з позовом про внесення її у списки осіб, що мають право на земельну частку (пай) та виділення земельної ділянки в натурі. Рішенням Оріхівського районного суду від 03.11.2011 ОСОБА_1 внесена до списку працівників КСП «Таврія» на отримання сертифікату на земельну частку (пай) та зобов'язано Микільську сільську раду виділити позивачу земельну ділянку в натурі при наявності не витребуваних земель. Розпорядженням голови Оріхівської райдержадміністрації від 01.07.2013 за №232 за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) на території Микільської сільської ради шляхом поновлення у списку пайщиків КСП «Таврія» Оріхівського району та зобов'язано відділ Держземагенства у Пологівському району Запорізької області видати сертифікат на право на земельну частку (пай). В цей же день ОСОБА_1 отримала сертифікат. Розпорядженням голови Оріхівської райдержадміністрації від 29.08.2013 за №295 надано дозвіл на замовлення в землевпорядній організації технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель, не витребуваних земельних часток (паїв), особам, яким по різним причинам не були своєчасно внесенні до списків на право на земельні частки (паї), в тому числі і позивачу. На звернення позивача до Адміністрації Президента України з цим питанням, Оріхівська райдержадміністрація рекомендувала ОСОБА_1 звернутися до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (№09-Т-121-2/691 від 14.07.2014). При зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, останнє порекомендувало звернутися до суду. Згідно з ст.3 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 №122 «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. У разі неприйняття сільською, селищною радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. При неможливості надати земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно довідки колишньої Микільської сільської ради від 22.08.2014, землі запасу, які розташовані на території сільської ради, передані в оренду, договори укладені з Оріхівською райдержадміністрацією. Рішенням сорок п'ятої (позачергової) сесії Запорізької обласної ради від 27.08.2015 за №1 утворена Преображенська сільська територіальна громада Оріхівського району, до складу якої ввійшла Микільська сільська рада Оріхівського району. На практиці виникла ситуація, коли право на земельну частку (пай) визнається судом, однак виконання рішення суду неможливе через відсутність земель резерву і запасу, на території відповідної сільської ради. В такому випадку, застосовуючи встановлену ст.8 Цивільного кодексу України аналогію закону, можливо також змінити спосіб виконання рішення суду (ст.351 Цивільно-процесуального кодексу України) та виконати рішення суду шляхом виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Представник позивача на задоволенні позову наполягав.

Відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с.29).

Третьою особою подано до суду письмові пояснення (а.с.48-49), згідно яких посилаючись на приписи Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначає, що рішення щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій. Норма, яка викладена в ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, на думку представника третьої особи, кореспондується і з ч.2 ст.116 цього ж кодексу, якою передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Тобто, наведена норма також не передбачає жодних дій, пов'язаних з виділенням власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості).

Представником третьої особи подано до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Рішенням Оріхівського районного суду від 03.11.2011 у справі №2-849/2011р., яке набрало законної сили 14.11.2011, присуджено: внести ОСОБА_1 до списку працівників КСП «Таврія», що мають право на земельну частку (пай); зобов'язано Микільську сільську раду Оріхівеького району Запорізької області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) в натурі при наявності не витребуваних земель (а.с.9).

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1 ст.72 КАС України).

Тобто, Рішенням Оріхівського районного суду від 03.11.2011 у справі №2-849/2011р. вже було зобов'язано Микільську сільську раду Оріхівеького району Запорізької області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) в натурі при наявності не витребуваних земель, визначено належного виконавця, який і повинен виділити ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) в натурі.

У Сертифікаті на право на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_1 видано цей сертифікат на підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 05.08.1996 за №527 на земельну частку (пай) на території Микільської сільської ради шляхом поновлення у списку пайщиків КСП «Таврія» Оріхівського району (а.с.10).

Розпорядженням голови Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №527 від 05.08.1996 «Про затвердження вартості та розміру земельної частки (паю) по КСП «ТАВРІЯ»» затверджено земельну частку (пай) по КСП «ТАВРІЯ» розміром 13,03 умовних кадастрових гектарів вартістю 3948,0 (три мільярди дев'ятсот сорок вісім мільйонів карбованців) (а.с.44).

Судом досліджено: Розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах, здійснений на підставі Державного акту на право колективної власності на землю №167 від 28.09.1995 (кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) - 291 чоловік, згідно зі списком, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю Серія НОМЕР_2); Грошову оцінку сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП «ТАВРІЯ» Оріхівського району Запорізької області (а.с.45-46).

Позивачем до суду надано відповідь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вих.№3-8-0.11-5487/2-16 від 13.07.2016) на адресу позивача, в якій зазначено наступне: «… Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області розглянуто Ваше звернення на Урядову гарячу лінію від 23.06.2016 №ТУ-5416119. За інформацією Управління Держгеокадастру у Пологівському районі гр.ОСОБА_3, отримала сертифікат на право власності на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Таврія» Оріхівського району на підставі рішення суду. Відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» … Згідно ст.5 Закону … Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляється суб'єктами господарювання, які мають у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників, погоджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і затверджується на зборах більшістю власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, та оформляється відповідним протоколом. У проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі а площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), їх цільове призначення, дії обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок, у тому числі земельних сервітутів. Тому, до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) в порядку, передбаченому чинним законодавствам, жоден орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування не може надати план схему місце розташування земельної ділянки …» (а.с.12).

У Довідці (вих.№235/01-23 від 22.08.2014), виданій позивачу сільським головою Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зазначено: «… На Вашу заяву від 25.07.2014 повідомляємо, що вільних земель колективної власності на території сільської ради немає, землі запасу здані в оренду, договори заключні з Оріхівською РДА …» (а.с.13).

У відповіді, наданій Оріхівською РДА позивачу (вих.№264 від 16.08.2016), зазначено наступне: «… Вашу заяву щодо виділення земельної ділянки на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) розглянуто спеціалістами відділу агропромислового розвитку райдержадміністрації. Вільні земельні ділянки колективної форми власності в частині ріллі колишнього КСП «Таврія» відсутні. На території Микільської сільської ради є земельні ділянки державної форми власності, які здано в оренду. З 01.01.2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної форми власності передано до органів з питань земельних ресурсів. Також є вільні земельні ділянки колективної форми власності колишнього КСП «Таврія» в частині сіножатей та пасовищ. З метою визначення за рахунок земель якої форми власності та з яким складом угідь може бути виділена земельна ділянка рекомендуємо Вам звернутися до суду …» (а.с.11).

Позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з викладеного вище та через наступне.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією (ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації (ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Як зазначено у ч.1 ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів (ч.2 ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Відповідно до п.3 «Порядку організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», затвердженого 04.02.2004 постановою Кабінету Міністрів України №122 (надалі - «Порядок організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)»), у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку.

Згідно з п.4 «Порядку організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» з метою інформування власників земельних часток (паїв) про проведення розподілу земельних ділянок сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація розміщує у загальнодоступних місцях у населених пунктах, де проживають власники земельних часток (паїв), оголошення про проведення зборів власників земельних часток (паїв) (далі - збори) не пізніше ніж за 14 днів до їх проведення. В оголошенні повідомляється: дата, місце і час проведення зборів; місце роботи, прізвище, номер службового телефону посадової особи, в якої можна отримати інформацію щодо проведення розподілу земельних ділянок; місце та строк ознайомлення з проектом, списком та іншими матеріалами, пов'язаними з організацією розподілу земельних ділянок; можливі процедури проведення розподілу земельних ділянок.

Як зазначено у п.7 «Порядку організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» збори веде сільський, селищний, міський голова (або уповноважена відповідною радою особа) чи голова райдержадміністрації (або уповноважена ним особа), який вносить на розгляд та затвердження кандидатуру секретаря зборів. У зборах беруть участь представники територіального органу Держгеокадастру та землевпорядної організації, яка розробляла проект. На збори можуть також запрошуватися депутати місцевих рад, представники засобів масової інформації та об'єднань громадян.

Рішенням Оріхівського районного суду від 03.11.2011 у справі №2-849/2011р. зобов'язано саме Микільську сільську раду Оріхівського району Запорізької області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) в натурі при наявності не витребуваних земель.

Відповідно до пп.1 п.«а» ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; (…).

Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

До суду не надано доказів звернення ОСОБА_1 саме до Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області для виділення земельної ділянки (паю) в натурі, як то зазначено у Рішенні Оріхівського районного суду від 03.11.2011 у справі №2-849/2011р., додержання нею «Порядку організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», затвердженого 04.02.2004 постановою Кабінету Міністрів України №122.

Причини, з яких ОСОБА_1 з 14.11.2011 (дати набрання законної сили рішенням Оріхівського районного суду від 03.11.2011 у справі №2-849/2011р.) до 22.08.2014 (дати видачі Довідки сільським головою за вих.№235/01-23 від 22.08.2014) не зверталась до відповідного органу місцевого самоврядування (Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області) ані позивач, ані його представник суду не пояснили. Відповідних документальних доказів - не надали.

Надаючи правову оцінку безпосередньо діям Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області суд виходить з такого.

Як передбачено п.5 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Пунктом 7 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами (ч.2 ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»).

Як з'ясовано судом, Розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №527 від 05.08.1996 «Про затвердження вартості та розміру земельної частки (паю) по КСП «ТАВРІЯ»» ОСОБА_1 - не оскаржує.

Однак, саме вказаним Розпорядженням №527 від 05.08.1996 визначено розмір земельної частки (паю) по КСП «ТАВРІЯ» на яку претендує ОСОБА_1

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку (ч.1 ст.88 Земельного кодексу України).

Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально (ч.2 ст.88 Земельного кодексу України).

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації (ч.3 ст.88 Земельного кодексу України).

Відповідно до Розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах згідно Державного акту на право колективної власності на землю №167 від 28.09.1995 кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) - 291 чоловік, згідно зі списком, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю Серія НОМЕР_2.

Позивач, його представник не надали до суду доказів вирішення питання спільної часткової власності на земельну ділянку з 291 особами, які згідно Державного акту на право колективної власності на землю №167 від 28.09.1995 є співвласниками паю.

Як зазначено у ч.1 ст.25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій (ч.2 ст.25 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.25 Земельного кодексу України площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд).

Згідно з ч.5 ст.25 Земельного кодексу України особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Як передбачено п.17 розділу ХХ Перехідні положення Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Термін «дискреційне повноваження» відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 на 316-му засіданні заступників міністрів, означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Згідно з п.2 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація: розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Вказану дискреційну функцію Оріхівська РДА вже виконала шляхом видання Розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №527 від 05.08.1996 «Про затвердження вартості та розміру земельної частки (паю) по КСП «ТАВРІЯ»».

Як зазначено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Оскільки Розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №527 від 05.08.1996 «Про затвердження вартості та розміру земельної частки (паю) по КСП «ТАВРІЯ»» на даний час є чинним, в судовому порядку не скасовано, докази звернення ОСОБА_1 до відповідного органу місцевого самоврядування (відповідно до ст.ст.3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)») відсутні, результатів вирішення питання спільної часткової власності на земельну ділянку з 291 особами (які згідно Державного акту на право колективної власності на землю №167 від 28.09.1995 є співвласниками паю) позивачем до суду не надано, то заявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище викладеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанову у повному обсязі виготовлено 02.02.2017.

Суддя О.О. Прасов