Справа № 804/2242/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 р. Справа № 804/2242/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гончарової І.А.
розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Дніпропетровська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
19.04.2016р. ОСОБА_1 Тархан огли (далі позивач, ОСОБА_1Т.) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області (далі відповідач, Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (т.1 а.с.173), просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 18.02.2016р. № 04-05/180216/1 про відмову у погодженні технічної документації;
- зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню кафе з літнім майданчиком, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда (пр. ОСОБА_2), 27 Д.
Проте, рішенням відповідача від 18.02.2016р. № 04-05/180216/1 ОСОБА_1 було відмовлено у погодженні технічної документації, оскільки межі запроектованої земельної ділянки не співпадають з межами земельної ділянки, що раніше надавалась в оренду ОСОБА_3
Позивач вважає такі висновки відповідача необґрунтованими, а оскаржене рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з посиланням на те, що нова земельна ділянка не формувалася.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016р. відкрито провадження у вказаній справі та її призначено до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2016р. залучено Дніпропетровську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог по адміністративній справі № 804/2242/16.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, та у письмових поясненнях (т.1 а.с.134). Представник позивача в судове засідання 27.10.2016р. не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання 27.10.2016р. не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник третьої особи у судове засідання 27.10.2016р. не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2016р. задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідка ОСОБА_6. Проте свідок у судове засідання не зявився, а позивач не наполягав на його подальшому виклику та просив розглянути справу у письмовому провадженні.
Згідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За наявних підстав, у відповідності до ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 10.12.2014р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір дарування, зареєстрований в реєстрі за № 3806 (т.1 а.с. 18).
Рішенням сесії VІ скликання Дніпропетровської міської ради від 03.06.2015р. № 72/64 (т.1 а.с. 65) за результатами розгляду клопотання позивача від 16.12.2014р. № 36/6995 з метою оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по фактичному розміщенню кафе з літнім майданчиком ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по фактичному розміщенню кафе з літнім майданчиком по вул. Героїв Сталінграда, буд. 27Д та зобовязано замовити у субєктів господарювання, що є розробниками документації із землеустрою, згідно з вимогами, передбаченими чинним законодавством, розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та після її погодження, відповідно до чинного законодавства, подати цю документацію до міської ради для прийняття відповідного рішення.

На виконання зазначеного рішення Дніпропетровської міської ради позивач уклав з ТОВ «Геора» договір № 06/04-1з від 04.06.2015р. (т.1 а.с. 24), предметом якого є підготовка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по фактичному розміщенню кафе з літнім майданчиком, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 27Д, відповідно до земельного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Геора» в інтересах ОСОБА_1 звернулося до відповідача з заявою здійснити перевірку документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0, 0464 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 27Д та передається у користування ОСОБА_1, для подальшого погодження та проведення державної реєстрації земельної ділянки (т.1 а.с. 23).

Проте, на адресу ТОВ «Геора» відповідач надіслав рішення Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську, оформленому листом від 18.02.2016р. № 04-05/180216/1 (т.1 а.с. 12), в якому зазначено, що за матеріалами наданої технічної документації передбачається здійснити передачу гр. ОСОБА_1 земельної ділянки по вул. Героїв Сталінграда, буд. 27Д, однак межі запроектованої земельної ділянки не співпадають з межами земельної ділянки, що раніше надавалась в оренду гр. ОСОБА_3 Таким чином, має місце формування нової земельної ділянки. Ст. 79-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.ч.6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Враховуючи вищезазначене, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Героїв Сталінграда, 27Д по фактичному розміщенню кафе з літнім майданчиком не відповідає нормам чинного законодавства. З метою дотримання вимог чинного законодавства у даному випадку оформлення права користування земельною ділянкою повинно здійснюватись на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Розглядаючи спірні взаємовідносини, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Судом встановлено, що позивач на виконання зазначених вимог отримав дозвіл у Дніпропетровської міської ради на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по фактичному розміщенню кафе з літнім майданчиком по вул. Героїв Сталінграда, 27Д, що підтверджується рішенням Дніпропетровської міської ради від 03.06.2015р. №72/64 (т.1 а.с. 11) та не заперечується відповідачем.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України (у випадках, передбачених законом).

Якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі обєкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Приписами ч.ч. 14 18, ч. 20 ст. 186 ЗК України встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: - Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; - власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим субєктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації.

Верховна ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші субєкти, визначені цією статтею, зобовязані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим субєктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: - додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; - надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; - проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший субєкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.

Погодження документації із землеустрою здійснюється за місцем розташування земель (земельних ділянок) територіальними органами центральних органів виконавчої влади, утвореними у районі, місті обласного, республіканського значення (Автономної Республіки Крим), містах Києві та Севастополі, або міжрегіональним територіальним органом, у разі якщо повноваження його поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць.

У разі відсутності територіальних органів центральних органів виконавчої влади, зазначених в абзаці першому цієї частини, погодження документації із землеустрою здійснюється територіальним органом центральних органів виконавчої влади, утвореним в Автономній Республіці Крим, області, а в разі їх відсутності - відповідним центральним органом виконавчої влади безпосередньо.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №15 (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

В пункті 7 зазначеного Положення закріплено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015р. № 22, Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, якому на підставі ч.15 ст. 186 ЗК України, подається оригінал відповідної документації із землеустрою її розробником для погодження.

Таким чином, твердження відповідача про те, що Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську не погоджує технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є необґрунтованим.

З матеріалів справи судом встановлено, що на замовлення позивача ТОВ «Геора» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), передбачену ст. 55 Закону України «Про Землеустрій» (т.1 а.с. 23-83), та подано відповідачу для погодження.

Отже, лист відповідача від 18.02.2016р. № 04-05/180216/1, є саме відмовою у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивача, передбаченою п.16 ст.186 ЗК України, та повинен містити посилання на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Також, суд зазначає, що приписами ст.. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: - у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; - шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; - шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; - шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; - за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.ч. 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Згідно до матеріалів справи, земельній ділянці площею 0, 0464 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 27Д присвоєно кадастровий номер :02:295:0001, отже, вона сформована.

Порівнявши технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на зазначену земельну ділянку, розроблену на замовлення ОСОБА_3 у 2014р. (т.1 а.с. 154), та, розроблену на замовлення ОСОБА_1 у 2015 році, суд приходить до висновку, що згідно до цих технічних документацій, земельна ділянка має конфігурацію багатокутника, площа земельної ділянки, розміри сторін багатокутника співпадають.

Проте, порівнявши таблиці лінійних промірів цих технічних документацій (т.1 а.с. 75 та т.1 а.с. 162) вбачається, що координати поворотних точок меж земельної ділянки площею 0, 0464 га за кадастровим номером :02:295:0001 різняться, а саме: Х координати від А до А різняться у 0,1 м (10 см),; Y координати від А до А різняться у 4 м 53 см. Так, у технічній документації ОСОБА_3 Y координати поворотних точок: 1) 5264603, 370; 2) 5264616, 173; 3) 5264602, 331; 4) 5264591, 404; 5) 5264587, 319; 6) 5264603, 370, тоді як у технічній документації ОСОБА_1 Y координати поворотних точок наступні: 1) 5264607, 900; 2) 5264620, 704; 3) 5264606, 861; 4) 5264595, 935; 5) 5264591, 849; 6) 5264607, 900.

Отже, відповідно до цих технічних документацій, має місце зсув земельної ділянки по Y координатах. При цьому, в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки в обох випадках встановлювалися по фактичному розміщенню кафе по краю фундаменту та по умовній лінії, привязаної до краю фундаменту.

Враховуючи, що в технічній документації, розробленої на замовлення позивача (т.1 а.с. 69), графічне зображення земельної ділянки має місце по краю фундаменту та по умовній лінії, привязаної до краю фундаменту, а в технічній документації, розробленої на замовлення ОСОБА_3 (т.1 а.с. 37), на підставі якої вносилися дані в Державний земельний кадастр, графічне зображення земельної ділянки має зсув по Y координатах та не співпадає з краєм фундаменту, суд приходить до висновку, що опис меж та поворотних точок земельної ділянки за кадастровим номером :02:295:0001, внесений на підставі технічної документації ОСОБА_3, на відміну від опису меж та поворотних точок в технічній документації ОСОБА_1 (арк. 47 Технічної документації), не відповідає фактичному розміщенню земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ. вул. Героїв Сталінграда, 27Д.

При цьому, у суду не виникає сумнівів, що це одна і та ж земельна ділянка, а твердження відповідача про те, що має місце формування нової земельної ділянки є безпідставними.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що оскаржене позивачем рішення Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську, яке оформлене листом від 18.02.2016р. № 04-05/180216/1, не відповідає вимогам п.16 ст. 186 ЗК України, є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, встановивши протиправність оскарженого рішення, суд вважає за необхідне поновити порушені права позивача шляхом зобовязання відповідача погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Що стосується позовної вимоги щодо зобовязання відповідача внести відомості (зміни до відомостей) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:295:0001 у м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда (пр. ОСОБА_2), 27 Д відповідно до технічної документації, а саме згідно опису меж та поворотних точок (арк. 47 Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), то суд зазначає, що вона також підлягає задоволенню з оглядом на наступне.

Як зазначалося раніше, судом виявлена картографічна невідповідність між фактичним знаходженням земельної ділянки та відомостями індексно-кадастрової карти.

Суд вважає, що з метою захисту прав позивача вказані обставини тягнуть за собою необхідність вжити заходів для уточнення цих відомостей в Державному земельному кадастрі в порядку п. 8 ст. 79-1 ЗК України.

Підпунктами 1 та 6 п. 7 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012р. закріплено, що до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру в Автономній Республіці Крим, областях належить:

1) внесення до Державного земельного кадастру або надання відмови у внесенні відомостей (змін до них) про: - землі в межах районів, міст, селищ, сіл (в тому числі опис меж); - обмеження у використанні земель; - землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах області;

6) виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо обєктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту.

Отже, відповідач має повноваження на виправлення помилок в Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо земельних ділянок, розташованих в межах Дніпропетровської області, а зазначена позовна вимога підлягає задоволенню.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС України, суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст.86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Дніпропетровська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області № 04-05/180216/1 від 18.02.2016 року про відмову у погодженні технічної документації.

Зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області внести відомості (зміни до відомостей) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:295:0001 у м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда (пр. ОСОБА_2), 27 Д відповідно до технічної документації, а саме згідно опису меж та поворотних точок (арк. 47 Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) сплачений судовий збір у сумі 1653, 60 грн. (одна тисяча шістсот пятдесят три грн. 60 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_8