Справа № 2-а-123/10
Суддя: Крамаренко Т. В.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-123/2010 р
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2010 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Крамаренко Г.В., при секретарі Наумкіній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, стягненні невиплачених сум. -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду і позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Просив визнати дії відповідача в частині відмови нарахування та виплати доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», неправомірними та стягнути невиплачені суми за період з 01.01.2006 р. по грудень 2008р. включно, поновивши строк звернення до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позов визнати.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - пенсіонер за віком та має статус «дитина війни» у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., який вступив в дію з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується заміси, пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону було зупинено на 2006 рік згідно із законом України від 20.12.2005 року "Про державний бюджет на 2006 рік" та відновлено з 02.04.2006 року відповідно до Закону України від 19.01.2006 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік", у зв'язку з виключенням пункту 17 статті 77 Закону України від 20.12.2005 року "Про Державний бюджет на 2006 рік".

Дію ст. 6 цього Закону було зупинено на 2007 рік згідно із пунктом 12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з урахуванням ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", якою було обмежено коло суб'єктів підвищення пенсії, а також встановлено інші його розміри.

Статтею 41 ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-У1 від 28.12.2007 р. текст статті 6 Закону змінено, та встановлено виплата у розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення 11.12 ст.71 і ст. 111 Закону України «1 Іро державний бюджет України на 2007 рік», а тому підстав для їх застосування судом при вирішенні даного позову немає.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-ри/2008 р. визнані такими, що не відповідають Конституції України положення п.41 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким внесені зміни до ст.6, а тому підстав для їх застосування судом при вирішенні даного позову немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод чи інтересів сторін, про захист яких вони просять.

Таким чином, фактичний розмір підвищення пенсії позивачу, як дитині війни, за 2006, 2007 та 2008 роки повинен бути підвищений та перерахований на підставі: вищевикладених норм Законів.

Також і нарахування вказаних розмірів підвищення пенсій повинен здійснювати відповідач, а не сам позивач.

Відповідно до вищевикладеного, суд враховує, що дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни" призупинялася та неодноразово визнавалося зупинені« таким, що не відповідає конституції України (є неконституційним), а саме: у 2006 році з квітня 2006 року відповідно до Закону України від 19.01.2006 року "Про внесення зміні Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік"; у 2007 році з 9 липня 2007 року дня ухвалення КС України Рішення; у 2008 році з 22 травня 2008 року з дня ухвалені рішення КС України.

А тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 160, 161, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного 4 України в Миколаївській області в частині не нарахування та несплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до неї як дитині війни за період з 02.04.2006 року по 31.12.2006 року, з 09.07.2007 року 31.12.2007 року таз 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя: