Справа № 815/7005/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7005/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року до суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо підготування висновку про повернення надміру сплачених ФОП ОСОБА_2 до державного бюджету платежів на загальну суму 44129,59 грн., та подання його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області;

- зобовязати Одеську митницю ДФС підготувати висновок про повернення надміру сплачених ФОП ОСОБА_2 до державного бюджету платежів на загальну суму 44129,59 грн., та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.11.2015 року для здійснення митного оформлення товару ним була подана до Одеської митниці ДФС електронна вантажна митна декларація №500060001/2015/021214 від 26.11.2015 року. Вказана декларація була подана разом з пакетом супровідних документів. У зазначеній ВМД митна вартість товару була визначена за першим методом. Проте відповідачем всупереч вимог діючого законодавства за результатами опрацювання поданої ВМД та документів винесена картка відмови у прийняті митної декларації №500060001/2015/00414 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2015 року №500060001/2015/610214/2, яким митну вартість товару визначено за другорядним методом на рівні митної вартості ідентичних товарів 143, 69 Доларів США за шт., або 2, 27 Долари США за кг. Не погоджуючись з рішенням митного органу, позивач 26.11.2015 року подав до Митниці нову ВМД №500060001/2015/021261, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобовязання відповідно до розділу X Митного кодексу України. Як зазначає позивач, розрахунок митної вартості та митних платежів, які були сплачені, зазначено в графі 47 ВМД № 500060001/2015/021261 від 26.11.2015 року, згідно якого надмірно сплачено у загальній сумі 44129,59 грн., з яких: ввізне мито 8979,86 грн.; імпортний збір 6414,18 грн.; ПДВ 28735,55 грн. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року по справі № 815/835/16, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ФОП ОСОБА_2, за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00414; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості від 26.11.2015 року №500060001/2015/610214/2. Позивач звернувся до відповідача з заявою № 214/2 від 19.10.2016 року про повернення надміру сплачених до бюджету платежів, яку отримано 25.10.2016 року, у звязку з чим 20-ти денний термін для прийняття висновку про повернення надміру сплачених коштів сплинув 14.11.2016 року. Також позивач зазначив, що на день звернення до суду з даним позовом висновок про повернення коштів відповідачем не складено, хоча відповідач наділений відповідними повноваженнями та у нього були всі законні підстави для складання такого висновку.

Повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечувала, надавши при цьому письмові заперечення на позов, згідно яких відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. В обґрунтування заперечень на позов відповідач зазначив, що Одеська митниця ДФС направила до Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області, де обліковується позивач, листи № 1815/12/15-70-1901 від 21.11.2016 року, № 1816/12/15-70-19-01 від 21.11.2016 року для вирішення питання про використання/невикористання позивачем права зменшення своїх податкових зобовязань відповідних податкових періодів, визначених згідно з розділом V ПК України, які стосуються оскаржених в судовому порядку митних оформлень товарів, про що Одеська митниця ДФС повідомила позивача листом № 4185/10/15-70-19-01 від 22.11.2016 року. Також відповідач зазначив, що Одеська митниця ДФС листом № 4185/10/15-70-19-01 від 21.11.2016 року повідомила позивача про те, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення митної вартості. Як зазначає відповідач, посилаючись на ст.55 МК України, після скасування судом рішень митниці про коригування митної вартості товарів процедура контролю визначення митної вартості товарів залишається не завершеною. Завершення процедури контролю визначення митної вартості товарів має бути здійснено з урахуванням рішення суду, а висновок про наявність надмірної сплати до бюджету податків та про їх розмір має бути зроблений за результатами та в залежності від висновків про митну вартість товарів. Такий висновок має бути зроблений шляхом проведення процедур та застосування форм контролю, передбачених МК України. З огляду на викладене, відповідач вважає, що Одеська митниця ДФС діяла відповідно до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення даного позову.

Керуючись ч.6 ст.128 КАС України, оскільки до суду з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, та враховуючи наявність підстав для розгляду справи в судовому засіданні, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

26.11.2015 року, позивачем до митного оформлення було подано митну декларацію № 500060001/2015/021214 на товар: „Шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121. Виробник компанія „SPORTRAK NYRE GROUP LIMITED Китай (CN). Країна виробництва Китай. Торгівельна марка „STEELSTONE „SPORTRAK.

Одеською митницею ДФС, прийняте рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610214/2 від 26.11.2015 року, в графі 33 якого зазначено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності: митна декларація країни відправлення від 28.09.2015 року №81530217 не містить посилання на супроводжуючі документи, що унеможливлює ідентифікацію митної декларації з конкретною поставкою, також у МД вказан коносамент який до митного оформлення не надавався. Так як продавець здійснював за свій рахунок (CFR Odessa) перевезення товару, то згідно п.2 ст.53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість, є, в тому числі, документи, що містить відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, які до митного оформлення не надавались. Крім того, в копії митної декларації країни відправлення зазначена торгівельна марка „SPORTRAK, хоча в поданих до митного оформлення документах, зокрема в пакувальному листі від 08.10.2015 року №б/н та інвойсі від 08.10.2015 року №SP150918/563, також зазначено торгівельну марку „STEELSTONE.

З аркушу коригування від 26.02.2016 року до митної декларації від 26.11.2015 року № 500060001/2015/021261 вбачається, що розрахунок митної вартості та митних платежів, які були сплачені зазначено в графі 47 ВМД № 500060001/2015/021261 від 26.11.2015 року, згідно якого надмірно сплачено у загальній сумі 44129,59 грн., з яких: ввізне мито 8979,86 грн.; імпортний збір 6414,18 грн.; ПДВ 28735,55 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року по справі № 815/835/16, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 року, визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ФОП ОСОБА_2, за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00414; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2015 року №500060001/2015/610214/2.

Позивач звернувся до Одеської митниці ДФС з заявою № 214/2 від 19.10.2016 року про повернення надмірно сплачених платежів до бюджету, до якої додано: ВМД 500060001/2015/021261 від 26.11.2015 року; аркуш коригування від 26.02.2016 року до ВМД 500060001/2015/021261 від 26.11.2015 року; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року по справі № 815/835/16.

Заяву позивача № 214/2 від 19.10.2016 року отримано Одеською митницею ДФС 25.10.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відповідь Одеська митниця ДФС листом № 4185/10/15-70-19-01 від 22.11.2016 року зазначила, що Одеська митниця ДФС виконала вищезазначену постанову шляхом внесення відповідних відміток про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2015 року №500060001/2015/610214/2 та № 500060001/2015/610215/2 в автоматизованій системі «Інспектор-2006», у звязку з чим процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною.

Улисті відповідача також зазначенол, що відповідно до Положення про Одеську митницю ДФС, проведення документальних перевірок платників податків з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати митних платежів, відповідно до положень МК України та ПК України не входить до завдань, покладених на Одеську митницю ДФС. Відповідно до Типових структур територіальних органів ДФС, затверджених наказом ДФС України від 12.09.2014 року № 129, до складу Головних управлінь ДФС входять підрозділи податкового та митного аудиту, тоді як структура митниць ДФС не передбачає таких структурних підрозділів. Враховуючи вищезазначене, Одеською митницею ДФС в межах компетенції направлено листа до ГУ ДФС у Закарпатській області для вирішення питання стосовно організації проведення документальної перевірки та про використання/невикористання ФОП ОСОБА_1 права зменшення своїх податковх зобовязань відповідних податкових періодів, визначених згідно з розділом V ПК України, які стосуються оскаржених у судовому порядку митних оформлень товарів.

За викладених обставин, відповідачем не було складено висновку про повернення позивачу намірно сплачених до бюджету митних платежів.

Відповідно до змісту частин 1-4 ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Пунктом 8 вказаної статті визначено, що повернення не здійснюється якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень та в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

В свою чергу, відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Пунктом 1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, Державної митної служби України від 24.01.2006р. № 25/44, визначено, що надміру сплачені митні та інші платежі це сума коштів, що з різних причин внесена понад розмір, установлений законодавством.

При цьому, митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб'єктів правовідносин, діяльність яких пов'язана із визначенням і справлянням митних платежів.

Відповідно до п.3.4 вказаного Порядку, повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України № 618 від 20.05.2007 року.

За змістом пункту 2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, цей Порядок на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1097/14364 (далі за текстом - Порядок), для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів, зокрема, для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку.

До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Керівник або заступник керівника митного органу на підставі результатів перевірки, в разі її проведення, підписує висновок про повернення, реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України - пакет документів на повернення коштів. Пакет документів на повернення коштів передається до загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Відповідно до пункту 7 розділу III Порядку № 618, висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Згідно із пунктом 11 розділу III Порядку № 618 за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку митним органом готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Отже, з наведених вище норм вбачається, що платник податків у наданий законодавством строк (1095 днів) має право звернутися до контролюючого органу із заявою про повернення помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів. Митний орган, в свою чергу, зобов'язаний перевірити обґрунтованість повернення заявлених сум та підготувати або висновок про повернення, або письмову обґрунтовану відповідь про відсутність підстав для повернення коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем дотримано вищевказані вимоги щодо надання до митниці заяви про повернення надмірно сплачених коштів в порядку, передбаченому Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Вказані положення кореспондуються з п.п. 5, 7, 8 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, №1146 від 15.12.2015 року, відповідно до яких повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку, яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

- висновок на повернення такої суми (її частини) за формує згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

- три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюдж етам та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевим бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку (п. 11 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань).

З вищезазначених норм законодавства вбачається, що підставою для повернення органом казначейства платникам податків надміру сплачених сум є висновок митного органу про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Окрім того, згідно з ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

У разі, якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надмірно сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа № 21-207а14), від 24 березня 2015 року (справа № 21-3а15), від 16 лютого 2016 року (справа № 21-343а14), від 15 квітня 2014 року (справа № 21-29а14), від 12 листопада 2014 року (справи №№ 21-268а14, 21-391а14), від 25 листопада 2014 року (справа № 21-338а14) та в силу вимог статті 244-2 КАС України має бути врахований судами при постановленні судових рішень для забезпечення єдності судової практики.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у наведених вище постановах, при розгляді даної справи.

Судом встановлено, що на момент розгляду даної справи Одеською митницею ДФС висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо надмірно сплачених сум митних платежів, які підлягають поверненню з бюджету на користь позивача, не подано.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність проведення перевірки, оскільки чинним законодавством не визначено обовязковості проведення документальної перевірки, адже перевірка призначається за потреби (п. 4 Порядку № 618), але ж в даному випадку судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено протиправність коригування митної вартості товару відповідачем, а тому заявлена декларантом митна вартість визнається автоматично відповідно до ч.7 ст.54 Митного кодексу України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст.351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Частиною 2 цієї статті визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно з ч.3 ст.351 Митного кодексу України, документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

При цьому, відповідач не надав до суду доказів призначення та/або проведення такої перевірки з часу набрання законної сили судовим рішенням по справі № 815/835/16, що свідчить про бездіяльність відповідача щодо не складання висновку про повернення позивачу надмірно сплачених коштів.

Єдиною підставою для перевірки відповідач зазначає незавершеність митного контролю через скасування рішення про коригування митної вартості товарів та ст. 345 МК України, проте митне оформлення завершене, що підтверджується електонним повідомленням митниці.

Також суд вважає безпідставним посилання відповідача на лист 1816/12/15-70-19-01 від 21.11.2016 року, надісланий до ГУ ДФС у Закарпатській області з приводу документальної перевірки ФОП ОСОБА_1, оскільки така підстава відсутня у п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, яким встановлено вичерпний перелік підстав проведення документальних перевірок.

Таким чином, незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, та яким скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610214/2 від 26.11.2015 року, Одеська митниця ДФС не виконала процедурних обовязків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеними вище Порядком повернення та Порядком взаємодії та безпідставно відмовила у задоволенні заяви позивача про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Відмовляючи у поверненні позивачу надмірно сплаченого платежу, митний орган фактично позбавляє позивача права користування та розпорядження своєю власністю, що фактично є втручанням публічних органів державної влади у майнові права.

Крім того, відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіння своїм майном, також зобов'язує державу вживати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.

Втручання у майнові права є незаконним, з огляду на цілі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 94, ч.6 ст.128, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо підготування висновку про повернення надміру сплачених ФОП ОСОБА_2 до державного бюджету платежів на загальну суму 44129,59 грн., та подання його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Зобовязати Одеську митницю ДФС підготувати висновок про повернення надміру сплачених ФОП ОСОБА_2 до державного бюджету платежів на загальну суму 44129,59 грн., та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Стягнути судові витрати у сумі 2756 грн. (дві тисячі сімсот пятдесят шість гривень) з Одеської митниці ДФС () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Андрухів