Справа № 813/228/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2017 року № 813/228/17

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Хома О.П., перевіривши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Львівська вугільна компанія" (далі - ПАТ "ЛВК") звернулось до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Ухвалою від 16.01.2017 року дану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків до 10 лютого 2017 року.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 16.01.2017 в частині обґрунтування клопотання про відстрочку сплати судового збору ПАТ "ЛВК" подано ряд документів на підтвердження важкого майнового становища, зокрема:

- копію довідки № 4/62 від 24.01.2017 року про заборгованість з виплати заробітної плати та платежах до бюджету в розмірі 45 758,10 грн;

- копію балансу (звіту про фінансовий стан), який станом на 30.09.2016 року становив 271 364 грн;

- копію довідки банку "Банк Кредит Дніпро" № 44/2-284 від 25.01.2017 року про арешт поточного рахунку ПАТ "ЛВК";

- копія довідки "Ощадбанк" від 11.01.2017 року про залишок коштів на поточному рахунку ПАТ "ЛВК" в розмірі 2 262,30 грн.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат визначено статтею 88 КАС України, згідно з частиною першою якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За приписами вищезазначеної норми відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а також звільнення від його сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Стверджуючи про відсутність коштів для сплати судового збору за подання позову до суду у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, заявником не наведено жодних обставин та доказів на їх підтвердження, які б давали суду обґрунтовані підстави вважати, що до ухвалення судового рішення заявник матиме можливість сплатити судовий збір.

Наслідки несплати судових витрат визначені у частині другій статті 88 КАС України. Згідно з цим приписом якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Зміст цієї норми виокремлює серед об'єктів справляння судового збору лише позовну заяву, яка залишається без розгляду в разі несплати судового збору в установлений строк, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено. Стосовно інших об'єктів справляння судового збору законодавець передбачив можливість відстрочки або розстрочки сплати судового збору (ст. 8 Закону № 3674-VI), однак не передбачив зазначених наслідків.

Вказане свідчить про те, що після винесення рішення у даній справі суд буде позбавлений можливості контролю за сплатою судового збору, тому такий може залишитись не сплаченим.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) в редакції Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016 року.

У розумінні статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Аналіз змісту цієї статті та частини першої статті 9 Закону № 3674-VI дозволяє дійти висновку, що судовий збір - це різновид обов'язкового платежу до Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення правосуддя, зміцнення матеріально-технічної бази судів, включаючи створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційної системи, веб-порталу судової влади, комп'ютерних локальних мереж, сучасних систем фіксування судового процесу, придбання та обслуговування комп'ютерної і копіювально-розмножувальної техніки, впровадження електронного цифрового підпису.

В адміністративному судочинстві судовий збір належить сплачувати при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою.

Вимоги щодо сплати судового збору у зазначеному випадку встановлено нормами КАС України, зокрема частиною 3 статті 106 КАС України зазначено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Таким чином, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою має бути сплачено судовий збір, несплата судового збору або його сплата у меншому розмірі, ніж визначено законом, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі є підставою залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Водночас, за наявності клопотання про відстрочку сплати судового збору, позивачем до позовної заяви долучено платіжне доручення № 14927 від 11.01.2017 року, яким сплачено судовий збір в розмірі 3000 грн. Вказана сума судового збору не відповідає заявленим вимогам даної позовної заяви з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року № 1801-VIII розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600 гривень.

Згідно до абзацу 1 підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як видно зі змісту даного адміністративного позову, позовні вимоги носять майновий характер, відтак позивачу слід доплатити судовий збір у відповідності до вимог Закону № 3674-VI.

Для усунення вказаних недоліків і приведення позовної заяви у відповідність до вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу необхідно надати певний строк.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без руху та надати термін для усунення недоліків до 01 березня 2017 року.

У разі невиконання вказівок судді по усуненню недоліків позовної заяви у визначений термін, така буде вважатись неподаною та повернута позивачеві відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ( п і д п и с ) Хома О.П.

Помічник судді Павліченко Ю.В.