Справа № 823/243/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2017 року справа № 823/243/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ-ПЛЮС» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «МАГ-ПЛЮС» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії головних державних інспекторів будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Глазепи Руслана Ігоровича та Безкровної Катерини Василівни в частині недотримання ними вимог статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» та процедури здійснення заходів визначених Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №533 при здійсненні позапланової перевірки позивача - суб'єкта малого підприємництва в період з 17.01.2017 по 25.01.2017;

- визнати протиправним та скасувати припис головного державного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Глазепи Руслана Ігоровича та головного державного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Безкровної Катерини Василівни №9 від 25.01.2017;

- визнати протиправним акт перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ-ПЛЮС» дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил № б/н від 25.01.2017;

- визнати протиправними та скасувати складені головними державними інспекторами будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Безкровною Катериною Василівною та Глазепою Русланом Ігоровичем протоколи про адміністративне порушення №10 від 25.01.2017, №11 від 25.01.2017, №12 від 25.01.2017, №13 від 25.01.2017, №14 від 25.01.2017 за результатами перевірки позивача в період з 17.01.2017 по 25.01.2017;

- визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Глазепою Русланом Ігоровичем постанову №1/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1 440 000 грн;

- визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Глазепою Русланом Ігоровичем постанову №2/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 6 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1 440 000 грн;

- визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Глазепою Русланом Ігоровичем постанову №3/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 72 000 грн;

- визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Глазепою Русланом Ігоровичем постанову №4/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 57 600 грн.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним акту перевірки № б/н від 25.01.2017 та про визнання протиправними та скасування протоколів про адміністративне порушення №10 від 25.01.2017, №11 від 25.01.2017, №12 від 25.01.2017, №13 від 25.01.2017, №14 від 25.01.2017 за результатами перевірки позивача в період з 17.01.2017 по 25.01.2017 суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 цієї статті визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Акт перевірки не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, виходячи з положень ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а лише є засобом відображення юридичних фактів та не може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, відповідно до положень ч. 1 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Акт перевірки та висновки, що містяться у даному акті, фіксують тільки сам факт проведення перевірки та її результати і не містять у собі будь-яких владних приписів і вимог, а тому не підпадають під ознаки рішення (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень у сфері публічно-владних відносин у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України і не можуть бути предметом оскарження в адміністративній справі.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Разом з тим, з огляду на зазначені обставини, враховуючи, що дії або бездіяльність службових осіб державної архітектурно-будівельної інспекції можуть бути оскаржені в судовому порядку, інші заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Так, згідно статті 2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, відповідно до якої за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за звернення із позовом майнового характеру - для юридичних осіб ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 цього Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2017 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 1600 гривень.

Даний позов містить 2 позовні вимоги немайнового характеру:

- визнання неправомірними дій головних державних інспекторів будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області при здійсненні позапланової перевірки позивача - суб'єкта малого підприємництва в період з 17.01.2017 по 25.01.2017;

- визнання протиправним та скасування припису №9 від 25.01.2017.

Позивачу за звернення до суду з цими позовними вимогами належало сплатити 3200 грн (1600 грн х 2 вимоги немайнового характеру).

Також позов містить 4 вимоги майнового характеру:

- визнання неправомірною та скасування постанови №1/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу у сумі 1 440 000 грн (сума судового збору становить 21 600 (1 440 000 грн х 1,5%);

- визнання неправомірною та скасування постанови №2/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу у сумі 1 440 000 грн (сума судового збору становить 21 600 (1 440 000 грн х 1,5%);

- визнання неправомірною та скасування постанови №3/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу у сумі 72 000 грн (сума судового збору становить 1 600 грн (72 000 грн х 1,5 = 1 080 грн), що є менше ніж 1 600 грн);

- визнання неправомірною та скасування постанови №4/1023-4.3/66 від 08.02.2017 про накладення штрафу у сумі 57 600 грн (сума судового збору становить 1 600 грн (57 600 грн х 1,5 = 864 грн), що є менше ніж 1 600 грн).

Отже, загальна сума судового збору, що належить до сплати становить 49 600 грн.

Проте до позовної заяви додано платіжні доручення про сплату судового збору лише в розмірі 8 000 грн.

Належним доказом сплати судового збору є лише оригінал квитанції.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, що має наслідком на підставі ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України залишення позовної заяви без руху.

Також, одночасно із зверненням до суду, з даним адміністративним позовом позивач подав заяву про забезпечення позову. Разом з тим, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено вирішення питання про забезпечення адміністративного позову до відкриття провадження у справі.

Тому, враховуючи, що суддя дійшов висновку про залишення даної позовної заяви без руху, питання щодо забезпечення позову буде розглянуте після вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ-ПЛЮС» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування рішень.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ-ПЛЮС» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування рішень - залишити без руху.

Встановити позивачу строк до 23 лютого 2017 року для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Рідзель