Справа № 766/12386/16-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/12386/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні, третя особа: Міське Комунальне підприємство «Херсонелектротранс» про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні (далі УПФУ), третя особа: Міське Комунальне підприємство «Херсонелектротранс» (далі МКП) про зобов'язання УПФУ зарахувати йому до страхового стажу роботи після призначення пенсії, стаж набутий на МКП за липень, серпень,вересень, жовтень, листопад,грудень 2015 року та січень, лютий, березень, квітень,травень, червень,липень, і серпень 2016 року, тобто до дати його звільнення 31 серпня 2016 року та зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок пенсії з додаванням наступного страхового стажу, набутого після призначення пенсії: з 1 липня по 31 грудня 2015 року та з 1 січня по 30 червня 2016 року та здійснити перерахунок з дня його звернення.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2016 року позивач звернуся до УПФУ про здійснення перерахунку пенсії з урахування двох років стажу, яких набув після призначення пенсії, працюючи з 10 червня 2014 року в МКП.

УПФУ листом від 07 жовтня 2016 року за №361/М-1 відмовило позивачу у здійснені перерахунку, про що повідомив, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, тобто несплата страхових внесків відбулася не з вини позивача, то відповідача необхідно зобов'язати зарахувати позивачу страховий стаж за період роботи на МКП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до положень ст.106 Закону відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З наведеного вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Так, судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач в період часу з 10 червня 2014 року по 31 серпня 2016 року в працював у МКП, що підтверджується наданою ним копією трудової книжки.

Разом з тим, УПФУ було зазначено, що страхові внески на фонду оплати праці були сплачені МКП до УПФУ лише по червень 2015 року (включно), тому страховий стаж позивачу зараховано по червень 2015 року.

З наведеного можна дійти висновку, що внаслідок не виконання МКП обов'язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 10 червня 2014 року по 31 серпня 2016 року, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту та індивідуального характеру відповідальності, передбаченого ст.61 Конституції України.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Наведені висновки також узгоджуються з позицією ВАСУ, викладеною в ухвалі від 01 жовтня 2013 року справа 2а/543/402/12 та Інформаційному листі від 18 лютого 2014 року № 212/11/14-14 Вищого адміністративного суду України, який скеровується для забезпечення однакового застосування законодавства під час розгляду та вирішення адміністративних справ, де зазначено, що наявність заборгованості перед Пенсійним Фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи позивача викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук