Справа № 645/6155/16-а
Суддя: Сілантьєва Е. Є.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/6155/16-а
Провадження № 2-а/645/27/17
Постанова

іменем України

15 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі Момот О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова "про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії".

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 07.03.2008 року одержує пенсію державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу». 7 грудня 2016 року до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова позивач надала довідку від 05.12.2016 року № 02-9706 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи перед виходом на пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» для перерахунку призначеної пенсії від більшої заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року. Відповідачем по справі рішенням № 677 від 12.12.2016 року позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати по довідці 05.12.2016 року № 02-9706 в частині врахування інших виплат, так як доплата індексації і матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не передбачена ст. 33 Закону України «Про державну службу». Позивач вважає, що їй було неправомірно відмовлено у включення до заробітної плати, з якої обчислюють пенсію, суми матеріальної допомоги та індексації. Тому, позивачка просить задовольнити позов у повному обсязі, визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова від 12.12.2016 року № 677 про відмову в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати, та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з*явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якою просила слухати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова у судове засідання не з*явився, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, представник ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності, надала суду письмові заперечення у справі, згідно яких просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначила, що при прийнятті вказаного рішення Управління виходило з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування"» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначаємо, що порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця врегульовано постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». До вищезазначених нормативно-правових актів не вносилися зміни щодо розширення переліку складових заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова вважає, що матеріальна допомога, премії до державних, професійних дат та ювілейних свят є одноразовими виплатами та не є складовими заробітної плати у розумінні частини другої статті 33 Закону «Про державну службу», а факт утримання з сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії. Тому, відмовляючи в перерахунку пенсії, управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова діяло в межах чинного законодавства. (а.с.26-27).

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова та отримує пенсію з 07.03.2008 року.

07.12.2016 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії по заробітку, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Як підставу для перерахунку пенсії вона надала відповідачу довідку з місця роботи № 02-9706 від 05.12.2016 року про складові заробітної плати (а.с. 13-14).

Рішенням № 677 від 12.12.2016 року Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова у перерахунку пенсії по довідці № 02-9706 від 05.12.2016 року в частині врахування «інших» виплат було відмовлено, так як доплата індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не передбачена ст. 33 Закону України «Про Державну службу» (а.с.11-12).

Суд, беручи до уваги фактичні обставини справи та з урахуванням норм права, які необхідно застосувати до спірних правовідносин, вважає такі висновки відповідача помилковими, з огляду на наступне:

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 тривалий час перебувала на державній службі, останнє місце роботи Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, на пенсію вийшла на підставі Закону «Про державну службу», що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно довідки про складові заробітної плати № 02-9706 від 05.12.2016 року, надана інформація про розмір заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, які позивач отримувала регулярно та з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 11-12).

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які зараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків (на час виходу позивача на пенсію було 80%) суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями. - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.2 ст.33 вищевказаного Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 зазначеного вище Закону передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки,премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції закону до 28.12.2014 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. На даний час умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 зазначеного вище Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів заробітної плати й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, таким чином відмова відповідача щодо перерахунку пенсії є неправомірною, тому необхідно зобов»язати Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії до органу Пенсійного фонду 06 липня 2015 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дії Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова в частині відмови позивачу у перерахунку пенсії, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на здоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, необхідно визнати неправомірними та зобов*язати відповідача здійснити відповідний перерахунок з 01.12.2016 року.

Суд також враховує, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає і вирішує справи в адміністративних судах на засадах змагальності сторін, свободи і надання ними суду доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду доказів щодо правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу відповідно до наданих даних довідок про доходи, як це передбачено ч.2 ст. 71 КАС України, а позивачем надано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог.

За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 69, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова "про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова № 677 від 12.12.2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова здійснити з 01.12.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 , з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на здоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно довідки № 02-9706 від 05.12.2016 року року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію - 80%, з урахуванням фактично виплачених сум.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд міста Харкова. з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

СУДДЯ -