Справа № 804/9001/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м. Київ К/800/30680/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е.,
Степашка О.І.
Олендера І.Я.

секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.

представник позивача Богдан Л.М.

представник відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт-Україна» до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт-Україна» (далі - ТОВ «Стандарт-Україна») звернулось до суду з позовом до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - Східно-Дніпровська ОДПІ) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року апеляційну скаргу Східно-Дніпровської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Східно-Дніпровська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

ТОВ «Стандарт-Україна» подало до суду письмові заперечення на касаційну скаргу Східно-Дніпровської ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Східно-Дніпровської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Стандарт-Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість у вересні, жовтні та листопаді 2014 року. За результатами перевірки складено акт №36/22/32082681 від 20 березня 2015 року.

Східно-Дніпровської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Стандарт-Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо фінансово-господарських відносин з МВП ВКФ «Експрес-Комплект» у січні 2015 року. За результатами перевірки складено акт №14/22/32082681 від 07 травня 2015 року.

Східно-Дніпровської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Стандарт-Україна» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року. За результатами перевірки складено акт №22/22/32082681 від 27 травня 2015 року.

Східно-Дніпровської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Стандарт-Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період березень 2015 року. За результатами перевірки складено акт №35/22/32082681 від 19 червня 2015 року.

На підставі актів перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 15 квітня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 7873985,00 грн., в тому числі за основним платежем - 5249323,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями - 2624662,00 грн., № від 20 травня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 186469,00 грн., в тому числі за основним платежем - 124313,00 грн., за штрафними санкціями - 62156,00 грн., № від 26 червня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1479000,00 грн., в тому числі за основним платежем - 986000,00 грн., за штрафними санкціями - 493000,00 грн., № від 03 липня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 384774,00 грн., в тому числі за основним платежем - 256516,00 грн., за штрафними санкціями - 128258,00 грн., № від 03 липня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 999,12 грн., в тому числі за основним платежем - 499,56 грн. , за штрафними санкціями - 499,56 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, ТОВ «Стандарт-Україна» мало господарські відносини з ТОВ «АК «АКР» (договір поставки соняшника від 02 вересня 2014 року №1 та договір поставки соняшника від 17 жовтня 2014 року №2), С(Ф)Г «Нива» (договір поставки соняшника №2 від 22 вересня 2014 року), МПП ВКФ «Експрес-Комплект» (договір поставки № 2 від 06 листопада 2014 року, договір поставки №1 від 16 січня 2015 року, договір поставки №2 від 26 січня 2015 року, договір поставки №3 від 28 січня 2015 року, договір поставки №4 від 29 січня 2015 року), ТОВ «Юсон-Груп» (договір поставки № 1 від 01 вересня 2014 року), ТОВ «Агрофірма «Полісся» (договір поставки соняшника №1 від 03 березня 2015), ТОВ «Айтехно» (договір поставки №1 від 08 травня 2014 року), ПП «ПВКФ «Техноград» (договір поставки №1 від 03 квітня 2014 року) та ТОВ «Клинкор» (договір поставки №1 від 02 червня 2014 року). Реальність, товарність та виконання договорів між позивачем та його контрагентами підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачені вимоги до первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Стандарт-Україна» підтверджено здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними та іншими документами що за своєю формою та змістом відповідають ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять всі обов'язкові реквізити.

Крім того, невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

Щодо донарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 499,56 грн. та штрафних санкцій у сумі 499,56 грн., судами попередніх інстанцій зазначено наступне.

Відповідно до акту перевірки №22/22/32082681 від 27 травня 2015 року, відповідач у вказаному Акті зазначив, що з 01 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року в порушення ст.169 ПКУ фізичній особі ОСОБА_5 продовжено надання соціальної пільги за кількома місцями одержання доходів, чим занижено суму податку на доходи фізичних осіб - 545,15 грн., проте, у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 03 липня 2015 року збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 999,12 грн., в тому числі за основним платежем - 499,56 грн. , за штрафними санкціями - 499,56 грн., а отже із зазначеного Акту перевірки не вбачається чим підтверджується той факт, що ОСОБА_5 була надана соціальна пільга за кількома місцями одержання доходів.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку, що ТОВ «Стандарт-Україна» правомірно включено суми за господарськими операціями зі своїми контрагентами до податкового обліку.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ «Стандарт-Україна» та скасування податкових повідомлень - рішень № від 15 квітня 2015 року, № від 20 травня 2015 року, № від 26 червня 2015 року, № від 03 липня 2015 року, № від 03 липня 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О. І. Степашко
І. Я. Олендер