Справа № 202/2001/16-а(2-а/202/2/2017)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 202/2001/16-а(2-а/202/2/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2017 року за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську, інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Окатого Олександра Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську, інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Окатого Олександра Володимировича, в якому просив:

- визнати незаконними дії Відповідача щодо складання постанови серії ПС2 №886506 від 19.03.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255.00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №886506 від 19.03.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП;

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.03.2016 року інспектором 4 роти 3 батальйону УПП у м. Дніпропетровську рядовим поліції Окатим Олександром Володимировичем була прийнята постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою на Позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255.00 грн.

Відповідно до вказаної постанови про адміністративне правопорушення, 19.03.2016 року о 08:30 в м. Дніпропетровськ на перехресті проспекту Миру та вулиці Щербини, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 "Рух тільки праворуч" та здійснив поворот ліворуч, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення Позивача до відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції України порушення ним правил дорожніх знаків.

Тобто, в даному випадку Відповідачем було виявлено факт скоєння Позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого підпадають під дію ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за скоєння якої встановлюється адміністративна відповідальність.

При цьому, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

В даному випадку, Відповідачем було належним чином складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення.

Також, що стосується посилань апелянта на відсутність знаку 4.2 на перехресті пр. Миру та вул. Щербини, то суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи наявний лист Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради від 14.07.2016 року №3/1462, яким визначено, що за інформацією КП "Дніпродорсервіс" станом на 19.03.2016 року, згідно з обліками підприємства, на перехресті пр.. Миру- вул.. Щербаня, з боку вул.. Щербаня в напрямку пров. Фестивального наяний знак 4.2 "Рух праворуч".

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, знак 4.2 "Рух тільки праворуч" знаходиться поруч з будинком №1 по вул. Усенко, де Позивач проживає з 1990 року, що підтверджується даними паспорту.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку Відповідачем було обґрунтовано факт вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про належність оскаржуваної постанови.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, при винесені оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції було стягнуто з Позивача судовий збір у розмірі 640.00 грн.

Однак, відповідно до ст..288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, позивач в даному випадку звільнений від сплати судового збору, що свідчить про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього судового збору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2017 року підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2017 року - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 640.00 грн.

В іншій частині постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко