Справа № 206/5969/16-а(2-а/206/132/16)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2017 рокусправа № 206/5969/16-а(2-а/206/132/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Алькова Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року у справі № 206/5969/16-а(2-а/206/132/16) за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, згідно заявленої довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 17.08.2016 року № 11-26;

- зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 з 01.09.2016 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця виходячи із 88 % суми заробітної плати з урахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати , особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів та законодавчих актів» згідно заявленої довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 17.08.2016 року № 11-26.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у перерахунку пенсії суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача права на перерахунок пенсії згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та правомірність рішення відповідача щодо відмови в проведенні такого перерахунку.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу, зазначила, що зміни, які відбулись у законодавстві, стосуються лише тих пенсій, які будуть призначатися в майбутньому і не поширюються на перерахунок раніше призначених пенсій.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З 03.08.2011 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 88% від середньомісячного заробітку.

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням з 01.12.2015 року розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки, виданої ДФС в Дніпропетровській області від 17.08.2016 року № 11-26 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії працюючим державним службовцям. (а.с. 10)

Відповідно до витягу з протоколу від 29.08.2016 року № 85 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.20105 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно яких з 01.06.2015 року скасовано норми щодо призначення/перерахунку пенсій відповідно до «спеціальних» законів, зокрема, і до Закону України «Про державну службу». Також зазначено, що пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року, яким визначилися умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, виключений постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року і що іншого чинним законодавством не передбачено. (а.с. 12)

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернулася до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Для правильного вирішення спору у вказаній категорії справ суду в першу чергу необхідно визначитись, які саме норми законодавства підлягають застосуванню у вказаних правовідносинах і чи не є зміни, які відбулись в законодавстві звуженням вже досягнутих соціальних гарантій певної особи, оскільки правовідносини щодо пенсійного забезпечення (призначення, перерахунку пенсії тощо) виникають не в момент звернення особи за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на такий перерахунок.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що досягнутим правом особи в даному випадку є не факт призначення їй пенсії, а саме наявність у неї права на перерахунок пенсії, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними правовими діями, як за змістом, так і та механізмом їх проведення. З огляду на вказане колегія суддів вважає безпідставним застосування до спірних відносин законодавства, яке діяло на час призначення позивачу пенсії.

Таким чином, при визначенні чи виникло у особи право на перерахунок пенсії необхідно застосовувати норми законодавства, які були чинними саме на момент виникнення обставин, з якими позивач пов'язує своє право на такий перерахунок.

В даній справі позивач як на підставу для перерахунку їй пенсії державного службовця посилається на постанову Кабінету Міністрів України Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», у зв'язку з чим і застосуванню при вирішенні спору підлягають норми, якими вказані правовідносини регулювались станом на грудень 2015 року.

Так, статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28 грудня 2014 року) дійсно було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 1 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 Закону України «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

В подальшому 2 березня 2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII (далі - Закон № 213), відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» якого, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Цей Закон набрав чинності з 1 квітня 2015 року.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом призначенню та перерахунку не підлягають.

При цьому колегія суддів зауважує на тому, що за змістом пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213, ним скасовані норми стосовно пенсійного забезпечення в цілому, тобто як щодо призначення пенсій, так і їх перерахунку.

Вказані зміни кореспондуються із змінами, що в подальшому внесені в нормативні акти Кабінету Міністрів України, якими визначався порядок здійснення призначення та перерахунку пенсії держслужбовцям.

Так, згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції станом до грудня 2015 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, які застосовуються з 1 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4. З цього часу Постанова № 865 не містить норм щодо можливості перерахунку пенсій державним службовцям.

Таким чином, у період часу, з яким позивач пов'язує виникнення у неї права на перерахунок пенсії як державному службовцю, діюче законодавство не передбачало можливості такого перерахунку саме в порядку Закону України «Про державну службу», оскільки з 1 квітня 2015 року перерахунок пенсії державним службовцям повинен здійснюватись на загальних підставах, тобто відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з чим відмова відповідача є обґрунтованою та правомірною., про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції.

Щодо доводів позивача, що при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніше призначеної пенсії необхідно застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, оскільки вони не звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що за приписами Конституції України неможливо звужувати саме досягнуті певною особою соціальні гарантії, а не будь-які існуючі і які не стосуються певної особи. Досягненням же права на перерахунок пенсії, як зазначалось вище, є не момент призначення особі пенсії, як помилково вважає позивач, а безпосередні обставини, з якими законодавство та сама особа пов'язують саме перерахунок пенсії, оскільки моменти призначення пенсії та виникнення права на перерахунок цієї пенсії не співпадають у часі і можуть регулюватись різними законодавчими актами. Тобто набуття особою права на пенсію не є одночасним набуттям права на перерахунок цієї пенсії в будь-який час в майбутньому за відсутності до цього відповідних законодавчих підстав.

Таким чином, при призначенні позивачу пенсій у 2011 році остання не набула право на перерахунок пенсії у 2015 році, оскільки підстави для такого перерахунку (а саме, підвищення посадових окладів працюючим державним службовцям) були відсутні.

Вказані обставини також були неодноразовим предметом розгляду Європейським судом з прав людини, який, зокрема, в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Крім того, в ухвалі Європейського Суду з прав людини від 3 червня 2014 року про визнання неприйнятною заяви Великоди до України суд зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися державою, а положення статті 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. (пункти 21, 23).

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави; механізм реалізації цих прав може бути змінений державою; зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність права на соціальний захист.

З огляду на вказане колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про неможливість застосування до неї змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після її виходу на пенсію, оскільки цими змінами не звужувалось право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з відсутністю у позивача на момент внесення цих змін такого права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст складений 10 лютого 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року у справі № 206/5969/16-а(2-а/206/132/16) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко