Справа № 812/195/17
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 лютого 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/195/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС до публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення коштів у сумі ,17 грн,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов вищевказаний адміністративний позов.

Ухвалою суду від 31 січня 2017 року адміністративний позов Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС до публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення коштів у сумі ,17 грн залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду документа про сплату судового збору за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень адміністративного позову майнового характеру, докази перебування відповідача на обліку у позивача, докази наявності повноважень на звернення до суду з даним позовом (витяг з ЄДРПОУ), та розрахунок заборгованості із зазначенням періоду його виникнення.

Позивачеві надано строк для усунення недоліків протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали та роз'яснено наслідки їх неусунення.

Копію ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 09 лютого 2017 року.

13 лютого 2017 року на виконання ухвали суду від 31 січня 2017 року про залишення позовної заяви без руху позивачем було надано суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, cерія А, № 93).

Отже, відповідно до частини першої статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, в даному випадку доступ до суду обмежений Законом.

Крім того, стаття 88 КАС України та стаття 8 Закону України "Про судовий збір" визначає можливість, а не обов'язок відстрочення сплати судових витрат або звільнення від їх сплати, тому підстав для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору немає.

Зазначаю, що позивач не надав належних доказів щодо тяжкого фінансового становища та його поліпшення у майбутньому, що дозволить сплатити судовий збір, за умови відстрочення судом його сплати.

Крім того, підвищення Україною ефективності адміністративного процесу, відповідно до вимог положення підпункту "b" пункту 35 Меморандуму про економічну та фінансову політику (між Україною і міжнародним валютним фондом) згідно з узятими зобов'язаннями, забезпечується подвоєння доходів від судового збору, що підтверджується змінами до Закону України "Про судовий збір", які набули чинності від 1 вересня 2015 року.

Зміни до Закону України "Про судовий збір", які призведуть до зменшення надходження державного бюджету від сплати судового збору, будуть наслідком невиконання Україною узятих на себе зобов'язань перед Міжнародним валютним фондом.

Разом з тим, відповідно до вимог частини 3 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямовуванням виключно на потреби судочинства.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Аналіз положень Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" свідчить про те, що рівень задоволення загальної потреби судової системи в грошових коштах у 2017 році складає 45 відсотків. При цьому бюджетні призначення на 2017 рік із джерел загального фонду покривають 30 відсотків від потреби. Слід зазначити, що планова сума надходжень від сплати судового збору, яка розрахована на підставі динаміки фактичних надходжень попереднього року, складає 1735,3 млн. грн. або 14,7 відсотка від потреби.

Наголошую на важливості судового збору, як елементу забезпечення незалежності судової влади, що складає основу справедливого і неупередженого правосуддя.

Окрім того, суд зазначає, що в клопотанні про відстрочення сплати судового збору позивачем не зазначено строк, на який необхідно відстрочити сплату судового збору.

При таких обставинах необхідно відмовити у відстроченні сплати судового збору.

У встановлений судом строк позивачем на виконання ухвали суду від 31 січня 2017 року не надано до оригінал документа про сплату судового збору за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень адміністративного позову майнового характеру, докази перебування відповідача на обліку у позивача, докази наявності повноважень на звернення до суду з даним позовом (витяг з ЄДРПОУ), та розрахунок заборгованості із зазначенням періоду його виникнення.

Таким чином, у встановлений судом строк, який був достатнім для виправлення недоліків позовної заяви, позивачем вимоги суду, викладені в ухвалі від 31 січня 2017 року, не виконано.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Тобто, з огляду на вищевикладене позивачем не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі від 31 січня 2017 року, у зв'язку з чим позовна заява повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС до публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення коштів у сумі ,17 грн повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяТ.В. Смішлива