Справа № 813/1954/16
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р. Справа № 876/9856/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.;

представника позивача - Невелич Ю. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року в справі за позовом управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2016 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 29 березня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що всі кошти сплачені повністю та вчасно з переплатою, без порушення за ознаками територіальності (на рахунок ДПІ у Франківському районі м.Львова), з дотриманням економічної суті (на рахунок, призначений для сплати єдиного соціального внеску, а не інший). Також вказано, що станом на 18 березня 2016 року недоїмка по єдиному соціальному внеску у позивача відсутня, тому відповідач протиправно застосував до позивача штрафні санкції і нарахував пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 29 березня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що оскаржене рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені прийняті із дотриманням норм чинного законодавства, зокрема, у відповідності до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в задоволенні такої.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку у ДПІ у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області як платник податків та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивачем до ДПІ у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області подано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, в тому числі таблиця 1. «Нарахування єдиного внеску», а саме: 12.01.2015 подано звіт за грудень 2014, де в таблиці 1 рядку 8 вказано загальну суму єдиного внеску, яка підлягає сплаті - 131536,54грн. (ІІ том а.с.51-58); 13.02.2015 подано звіт за січень 2015, де в таблиці 1 рядку 8 вказано загальну суму єдиного внеску, яка підлягає сплаті - 78203,05 грн. (ІІ том а.с.67-73); 18.03.2015 подано звіт за лютий 2015, де в таблиці 1 рядку 8 вказано загальну суму єдиного внеску, яка підлягає сплаті - 82159,68грн. (ІІ том а.с.59-66); 06.04.2015 подано звіт за березень 2015, де в таблиці 1 рядку 8 вказано загальну суму єдиного внеску, яка підлягає сплаті - 97901,74 грн. (ІІ том а.с.74-81); 05.05.2015 подано звіт за квітень 2015, де в таблиці 1 рядку 8 вказано загальну суму єдиного внеску, яка підлягає сплаті - 97442,475 грн (ІІ том а.с.82-89); 02.06.2015 подано звіт за травень 2015, де в таблиці 1 рядку 8 вказано загальну суму єдиного внеску, яка підлягає сплаті - 123973,73 грн (ІІ том а.с.90-97).

Рішенням ДПІ у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області за № 2 від 29 березня 2016 року на підставі ч.10 та п. 2 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі - Закон України № 2464-VI) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовано до позивача штраф у розмірі 80113,37 грн (20%) та нараховано пеню у розмірі 5333,35 грн (0,1 % від суми недоїмки), період з 21.01.2015 до 02.03.2016 (І том а.с.23).

Вказане рішення було оскаржене позивачем до Головного управління ДФС у Львівській області та Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду скарг позивача відмовлено у їхньому задоволенні, а рішення № 2 від 29 березня 2016 залишено без змін.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 19-1.1.2 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.ч.8, 11 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені вказаним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частинами 3, 4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів; орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вказаними нормами законодавства чітко визначено, що у випадку несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції та нараховується пеня.

Згідно з ч.10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених вказаним Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

В матеріалах справи наявні наступні платіжні доручення про сплату єдиного соціального внеску за грудень 2014 року по листопад 2015 року - І том а.с. 120-250, ІІ том а.с.1-38, платник - УМВС України (), банк платника - ГУ ДКСУ у Львівській області (МФО 825014), отримувач - ДПІ у Франківському районі м. Львова (), банк отримувача (збігається з банком платника) - ГУ ДКСУ у Львівській області (МФО 825014), рахунок отримувача - 11305, 1305, призначення платежу - єдиний соціальний внесок за відповідні періоди із сум нарахованих доходів працівникам (із вказівкою на код для сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів - *;101).

Згідно з платіжними дорученнями рахунок вказано правильно, як і платника та період, за який сплачується єдиний внесок. Крім цього, позивачем єдиний соціальний внесок до органів доходів і зборів сплачувався своєчасно та в повному обсязі, звітність також подавалася вчасно, жодної недоїмки не рахується. Вказану обставину також підтверджує той факт, що згідно з обліковими картками платника ГУДФС у Львівській області помилково сплачені позивачем кошти на рахунок добровільної сплати єдиного соціального внеску №71020000, податковим органом перераховано на належний рахунок зі сплати Єдиного соціального внеску фізичної особи підприємця №71010000, станом на 18 березня 2016 року за платником податків недоїмка по єдиному соціальному внеску відсутня (ІІ том а.с.48).

Крім того, вимога № Ю -37-23 від 04 лютого 2016 року про сплату недоїмки, яка свідчила про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску орган доходів і зборів вважається відкликаною, відповідно до рішення ГУ ДФС у Львівській області №1532/10/13-01-10-01-05 від 24 березня 2016 року про залишення скарги без розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач без достатніх правових підстав дійшов до висновку про наявність складу правопорушення (несвоєчасна сплата) та застосував штраф і нарахував пеню.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 29 березня 2016 року - не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року в справі № 813/1954/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Ухвалу складено в повному обсязі 14 лютого 2017 року.