Справа № 395/1131/16-а
Суддя: Щенюченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1131/16-а
Провадження № 2-а/395/1/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ЛИСЕНКУ В.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ЖИГАЛОВА Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - заявник, позивач, ОСОБА_3) до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (далі - відповідач, Маловисківське об'єднане управління Пенсійного фонду) про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про невиплату нарахованої пенсії, про зменшення пенсії, рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій, покладення на відповідача зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду про вчинення певних дій.

У жовтні 2016 р. до вказаного районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про невиплату нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р., рішення відповідача про зменшення пенсії з 01.11.2011 р., рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій, покладення на відповідача зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В адміністративному позові у новій редакції позивач просить суд:

1) поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права;

2) витребувати у відповідача:

копії Рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення з пенсій позивача, починаючи з березня 2013 року щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів в сумі 81.009,42 грн.;

рішення про невиплату йому нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р. на загальну суму 25.257,40 грн.;

рішення про призначення йому пенсії в сумі 5.050,20 грн. в травні - жовтні 2011 р. про зменшення йому пенсії з 01.11.2011 р. по жовтень 2016 р. включно;

3) ухвалити окрему ухвалу, якою зупинити виконання Рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 Управлінні Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення з пенсії позивача, починаючи з березня 2013 року щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів у сумі 81.009,42 грн.;

4) визнати протиправними:

рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 Управлінні Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення з пенсій позивача, починаючи з березня 2013 р. щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів в сумі 81.009,42 грн.;

рішення відповідача про невиплату йому нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р. на загальну суму 25.257,40 грн.;

рішення відповідача про зменшення йому пенсії з 01.11.2011 р. по жовтень 2016 року включно, які скасувати:

5) зобов'язати відповідача повернути, тобто виплатити йому безпідставно утримані щомісячно з його пенсії за період з 01.03.2013 р. по жовтень 2016 року включно кошти в сумі 19.506,15 грн. та кошти в сумі 19.506,15 грн. проіндексувати та сплатити йому без стягнення з нього відповідних податків та зборів;

6) зобов'язати відповідача повернути, тобто виплатити йому невиплачені нараховані суми пенсії за перші сім місяців 2011 року на загальну суму 25.257,40 грн. та кошти в сумі 25.257,40 грн. проіндексувати та сплатити йому без стягнення з позивача відповідних податків та зборів;

7) зобов'язати відповідача за період з 01.11.2011 р. по 01.10.2016 р. нарахувати йому кошти пенсії, де загальна сума складає 249.415,20 грн., та кошти в сумі 249.415,20 грн. проіндексувати та сплатити йому без стягнення з нього відповідних податків та зборів;

8) зобов'язати відповідача з 01.09.2016 р. щомісячно в подальшому нараховувати та сплачувати йому пенсію в розмірі не менше 8.574,90 грн.;

9) стягнути з відповідача на користь позивача моральну немайнову шкоду в сумі 1.000 грн. без стягнення з нього відповідних податків та зборів.

За ухвалою зазначеного вище суду від 13.10.2016 р. заяву ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до адміністративного суду у справі за його позовом до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про невиплату нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р., рішення відповідача про зменшення пенсії з 01.11.2011 р., рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій, покладення на відповідача зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за період, починаючи із 01 січня 2011 року по 22 березня 2016 року було залишено без задоволення та відмовлено в поновленні пропущеного процесуального строку за період, починаючи із 01 січня 2011 року по 22 березня 2016 року.

Окрім цього, вказаною ухвалою було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про невиплату нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р., рішення відповідача про зменшення пенсії з 01.11.2011 р., рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій, покладення на відповідача зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за період, починаючи із 01 січня 2011 року по 22 березня 2016 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник відповідача ЖИГАЛОВ Т.М. не визнав позов повністю та просив суд відмовити в позові, вважаючи його необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім цього, представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову.

Оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, позивач жодного разу у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим вирішити справу у відсутність позивача на підставі наявних у ній доказів (ст. 128 КАС України).

Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в адміністративному позові повністю із таких міркувань.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами Конституції України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами (пункт 1 частини 2 статті 92).

Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з частиною другою статті 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами», згідно з якою Пенсійному фонду України виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Тому суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що позиція Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області повністю узгоджується з рішеннями Конституційного суду України № 20рп/2011 від 26.12.2011 року та № 3-рп/2011 від 25.01.2012 року, а дії відповідача по нарахуванню коштів позивачеві ОСОБА_3 є правомірними, бо обумовлені застосуванням нормативних актів Кабінету Міністрів України.

Відповідно до вимог Конституції України видатки держави здійснюються відповідно до державного бюджету, затвердженого на відповідний рік.

Згідно рішенню Конституційного Суду України № 3-рп/2011 від 25.01.2012 року в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до постанови Новомиргородського районного суду від 06.05.2011 р. у справі за № 2а-361/1115/2011 управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2010 р. по 30.11.2010 р.

Розмір пенсійної виплати після перерахунку склав 4871,20 грн. Розпорядженням вищевказаного управління від 25.07.2011 р. позивачу було перераховано пенсію.

Згідно протоколу від 25.07.2011 р. позивачу було нараховано пенсію в сумі 17.863,30 грн.

Відповідно до постанови Новомиргородського районного суду від 20.06.2011 р. у справі за № 2а-1323/1115/2011 управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03.12.2010 р. без кінцевої дати.

Розмір пенсійної виплати склав 5.041,20 грн.

Розпорядженням від 15.07.2011 р. позивачу було перераховано пенсію.

Згідно протоколу від 22.07.2011 р. позивачу було нараховано пенсію в сумі 28.668,74 грн.

За обома протоколами вищезазначеним управлінням у серпні 2011 р. було здійснено виплату на загальну суму 46.532,04 грн.

Таким чином, покладені судом на управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії позивачеві ОСОБА_3 за період з 01.07.2010 р. по 30.11.2010 р. та з 03.12.2010 р. по 31.10.2011 р. були виконані в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на згадане управління Фонду.

Водночас позивач ОСОБА_3 не обґрунтував у заяві та не надав суду як власне відповідного розрахунку, так і жодного належного і допустимого доказу, що сума його пенсії повинна складати 8.574,90 грн.

Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів пенсійної справи, спочатку позивачеві ОСОБА_3 було призначено пенсію з 16.10.2006 року - довічно відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (протокол № 4244 від 02.12.2006 р.) в розмірі 636,76 грн. на місяць. У подальшому розмір пенсії систематично збільшувався (конкретний розмір зазначено в долученому відповідачем розрахунку).

Під час проведення Державною фінансовою інспекцією в Новомиргородському районі ревізії окремих питань в частині правильності призначення пенсій особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсії, в управлінні Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі протягом грудня 2011 року - січня 2012 року було направлено запит до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Як вбачається з отриманої відповіді, позивачеві ОСОБА_3 не видавався експертний висновок про причинний зв'язок захворювання із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, з'ясувалося, що в порушення положень ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) та ст.64 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем ОСОБА_3 було надано недостовірні дані до Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» (далі - МСЕК) для отримання довідок МСЕК, а саме: подано недостовірний експертний висновок Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Дніпропетровська РМЕК) для встановлення інвалідності. На підставі саме цього висновку МСЕК визнала позивача ОСОБА_3 інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Окрім цього, виявилося, що виписки із акту огляду у МСЕК були видані на підставі експертного висновку РМЕК, який відповідно до листа Дніпропетровської РМЕК від 03.02.2012 року № 586 позивачеві ОСОБА_3 насправді не видавався.

Тому 02.02.2012 р. управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі повідомило позивача про припинення виплати пенсії по інвалідності з лютого 2012 року.

Дане рішення про припинення виплати пенсії з лютого 2012 року позивачем ОСОБА_3 до вересня 2016 р. не оскаржувалось.

Суд відкидає твердження позивача та його представника, що начебто заявнику не було відомо про таке рішення комісії до вересня 2016 р.

Адже з лютого 2012 р. позивачеві ОСОБА_3 взагалі не виплачувалась пенсія по інвалідності. Тому не звернути увагу на таку обставину щомісяця протягом усього періоду неодержання платежів він не міг.

До того ж листом за № 04-03/50-93 від 04.01.2013 р. департамент соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомив управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що посвідчення 1 категорії НОМЕР_1 та вкладка до нього НОМЕР_2, котрі були видані позивачеві ОСОБА_3, є недійсними та підлягають вилученню.

Про вищезазначений лист головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило управлінню Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі в кінці січня 2013 року.

Тому комісія з питань призначення і виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі 14.02.2013 р., керуючись вищезазначеними документами та діючи в межах чинного законодавства, постановила рішення № 1 про стягнення надміру виплаченої пенсії з позивача ОСОБА_3 в сумі 81.009,42 грн.

09.04.2013 р. про вказане рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 було повідомлено позивачеві ОСОБА_3, однак заявник до вересня 2016 р. його не оскаржував.

Суд відкидає твердження заявника та представника позивача ОСОБА_1, що начебто позивачеві ОСОБА_3 стало відомо про надлишкову виплату пенсії в сумі 81.009,42 грн. лише 13.09.2016 р.

Насправді відрахування з пенсії позивача у розмірі 20% його пенсії проводяться відповідачем з лютого 2013 р. до цього часу. Тому не помітити зменшення розміру власної пенсії щомісяця на 1/5 її частини він не міг.

14.06.2012 року позивач ОСОБА_3 вдруге звернувся до управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі із заявою про призначення пенсії по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС.

Протоколом № 4121 від 20.06.2012 року позивачеві ОСОБА_3 було знову призначено пенсію по інвалідності з 11.04.2012 р. довічно, а її розмір спочатку становив 1.885,50 грн. Станом на 01.11.2016 року розмір пенсії заявника становить 2.542,50 грн.

Таким чином, позивач з 11.04.2012 р. до цього часу отримує пенсію по інвалідності, про початковий розмір якої заявнику було відомо з червня 2012 року.

Проте позивач ОСОБА_3 до вересня 2016 р. не оскаржував розмір вдруге призначеної пенсії та заяв від нього про перерахунок вказаної пенсії протягом 2012-2015 років до відповідача не надходило.

Оскільки з 19.06.2011 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»», відповідно до п. 4 Прикінцевих положень якого було встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, відповідно до судової практики, що склалася в України, із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Крім того, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом до головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області був надісланий лист від 28.04.2011 року № 01-2577/11 щодо надання роз'яснення за рішеннями суду, прийнятими у справах, пов'язаних зі соціальними виплатами, в яких відсутня кінцева дата перерахунку та виплати пенсії, за змістом якого судові рішення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов'язань. Судові рішення у справах, пов'язаних із соціальними виплатами, які не містять кінцевої дати перерахунку та виплати пенсії, встановлюють обов'язок відповідного територіального управління Пенсійного Фонду України виплачувати перераховану суму пенсії до зміни законодавчих норм, що регулюють призначення пенсії цього виду або до зміни обставин, на які спирався суд при винесенні рішення.

На виконання вищезгаданого Закону № 3491 Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року було прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету», яка набрала чинності з 23.07.2011 року.

Пунктом 1 цієї постанови визначено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність:

1) тим, що належать до категорії 1: інвалідам I групи - 30 відсотків; інвалідам II групи - 20 відсотків; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 15 відсотків;

2) тим, що належать до категорії 2, - 15 відсотків;

3) тим, що належать до категорії 3, - 10 відсотків;

4) тим, що належать до категорії 4, - 5 відсотків.

Пунктом 3 цієї постанови визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче:

1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: інвалідів I групи - 1.200 гривень; інвалідів II групи - 1.090 гривень; інвалідів III групи - 980 гривень;

2) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: інвалідів I групи - 870 гривень; інвалідів II групи - 820 гривень; інвалідів III групи - 760 гривень;

3) для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: I групи - 710 гривень; II групи - 655 гривень; III групи - 600 гривень;

4) для дітей-інвалідів - 380 гривень;

5) непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні:

на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника;

на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із цим пунктом, що розподіляється між ними рівними частками.

Тому розмір пенсії позивача ОСОБА_3 з 01.11.2011 р. складав 1.489 грн. 60 коп.

У подальшому протягом 2012-2016 років розмір пенсії позивачеві ОСОБА_3 відповідав вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 та Законів України «Про державний бюджет України» відповідно на 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 роки.

Згідно приписам ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії (ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 3 «Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 р. за № 374/7695, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

В зв'язку з тим, що в діях позивача були зловживання при призначенні пенсії по інвалідності в 2006 році, а саме: надано для призначення пенсії недостовірні відомості про причину інвалідності, управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районні правомірно прийняло рішення про стягнення переплат пенсії в сумі 81.009,42 грн. з позивача ОСОБА_3

До того ж визначений розмір стягнення у даному випадку відповідає приписам ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з наданих відповідачем документів, на час розгляду справи у суді будь-яка заборгованість Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області перед позивачем ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до положень КАС України:

ч. 1 ст. 11 - Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

ч. 1 ст. 69 - Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

ч. 4 ст. 70 - Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

ч. 1 ст. 71 - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

ч. 2 ст. 71 - В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлені судом обставини справи, окрім пояснень представників сторін, підтверджуються наданими відповідачем письмовими доказами у справі:

розрахунком заборгованості по переплаченій пенсії позивача ОСОБА_3 за період з жовтня 2006 р. по січень 2012 р.;

розрахунком заборгованості по переплаченій пенсії позивача ОСОБА_3 за період з квітня 2012 р. по жовтень 2016 р.;

листом управління про припинення виплати пенсії позивачеві ОСОБА_3 від 02.02.2012 р.;

витягом з журналу кореспонденції про відправлення рекомендованого листа позивачеві ОСОБА_3;

листом державної фінансової інспекції від 08.01.2013 р.;

листом департаменту соціального захисту населення від 04.01.2013 р.;

рішенням комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 про відшкодування зайво отриманих позивачем ОСОБА_3 коштів;

розпорядженням управління № 127466 від 10.01.2012 р. про зупинення виплати пенсії позивачеві ОСОБА_3;

заявою про призначення пенсії позивачеві ОСОБА_3 від 14.06.2012 р.;

посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1 ) серії НОМЕР_3, виданого позивачеві ОСОБА_3 16.01.2013 р.;

вкладкою НОМЕР_4 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_3, виданої позивачеві ОСОБА_3 16.01.2013 р.;

протоколом про призначення пенсії позивачеві ОСОБА_3 № 4121 від 20.06.2012 р.;

випискою із акту огляду МСЕК від 21.05.2012 р.;

експертним висновком Дніпропетровської РМЕК № 12369 від 23.02.2012 р.;

заявою про призначення пенсії позивачеві ОСОБА_3 від 10.11.2006 р.;

експертним висновком Дніпропетровської РМЕК № 10234 від 15.09.2006 р.;

посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_1, виданого позивачеві ОСОБА_3 22.11.2006 р.;

протоколом про призначення пенсії позивачеві ОСОБА_3 № 4244 від 05.12.2006 р.;

листом Дніпропетровської РМЕК № 586 від 03.02.2016 р.;

витягом із журналу осіб, які були в Дніпропетровської РМЕК для підтвердження причинного зв'язку захворювань з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС;

листом управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі від 26.01.2012 р. № 92/05-10;

листом управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі від 21.02.2012 р. № 182/05-35;

проміжним актом перевірки від 26.01.2012 р.;

листом управління східного офісу держаудитслужби в Кіровоградській області № 04-11-25-14-14/147 від 03.11.2016 р.;

актом перевірки № 06-10/30 від 23.02.2012 р.;

матеріалами пенсійної справи позивача ОСОБА_3

Суд відкидає твердження представника позивача ОСОБА_1, що зупинення провадження у кримінальній справі підтверджує відсутність зловживань з боку позивача ОСОБА_3, та його посилання на ст. 1215 ЦК України, яка начебто забороняє відповідачеві здійснювати відрахування з пенсії заявника.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи № 16-6978 витікає, що 30.08.2012 р. прокурор Новомиргородського району Кіровоградської області порушив кримінальну справу відносно позивача ОСОБА_3 за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману та використання завідомо підробленого документа за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Постановою від 15.11.2012 р. слідчий СВ Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області зупинив провадження у вищевказаній кримінальній справі, керуючись п. 3 ст. 206 КПК України (в редакції 1960 року).

Таким чином, зупинення провадження у кримінальній справі свідчить лише про тимчасове припинення досудового розслідування.

До того ж представник відповідача не звинувачує позивача ОСОБА_3 у скоєнні будь-якого злочину, бо у даному випадку мова йде про цивільну, а не кримінальну відповідальність заявника.

В той же час за приписами п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Оскільки у даному випадку у судовому засіданні безспірно встановлено недобросовісність з боку набувача (позивача ОСОБА_3), твердження представника позивача безпідставні.

Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що представник відповідача - Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області довів власні заперечення проти позову.

За приписами ЦК України:

ч. 1 ст. 23 - Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

ч. 1 ст. 71 - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_4, він просить суд стягнути з відповідача на свою користь моральну (немайнову) шкоду в сумі 1.000 грн., розмір якої заявник визначив із сукупності заявлених позовних вимог.

Оскільки у даному випадку твердження позивача про заподіяння йому моральної шкоди внаслідок неправомірних дій та рішень відповідача повністю спростовані представником відповідача у судовому засіданні, передбачені законом підстави для відшкодування моральної (немайнової) шкоди відсутні.

Як вже зазначалось раніше, за ухвалою районного суду від 13.10.2016 р. було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про невиплату нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р., рішення відповідача про зменшення пенсії з 01.11.2011 р., рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій, покладення на відповідача зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за період, починаючи із 01 січня 2011 року по 22 березня 2016 року.

Оскільки позивач ОСОБА_3 не довів у судовому засіданні обґрунтованість власних вимог, а представник відповідача надав переконливі докази на підтвердження власних заперечень проти позову, у позові за період, починаючи з 23 березня 2016 року до розгляду справи у суді, слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тому судові витрати за розгляд справи потрібно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2-3, 6, 8-9, 11, 17-18, 71-72, 87, 158-163, 167, 185-186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в адміністративному позові ОСОБА_3 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про невиплату нарахованої пенсії, про зменшення пенсії, рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій, покладення на відповідача зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди повністю.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, тобто через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО