Справа № 820/4495/16
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 р.Справа № 820/4495/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016р. по справі № 820/4495/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-францкзьке підприємство "АБС" до Київської митниці ДФС про скасування рішення та стягнення надмірно сплачених платежів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-французьке підприємство «АБС» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просив, з урахуванням уточнених вимог, скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 100260004/2016/000015/2 від 27.07.2016 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 100260004/2016/00036.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016 року по справі № 820/4495/16 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 27.07.2016 року до митного посту «Східний» була надіслана митна декларація № 100260004/2016/232964 з метою здійснення митного оформлення товарів:

«1.Інвертори, потужністю більш як 7,5кВА:- інвертор для сонячних батарей Inverter ABB PVI 10,0-TL-OUTD - 6 шт.;- інвертор для сонячних батарей Inverter ABB TRIO 20,0-TL-OUTD - 4 шт.;- інвертор для сонячних батарей Inverter Powerone TRIO 20,0-TL-OUTD - 2 шт.;- інвертор для сонячних батарей Inverter Powerone PVI 6000-TL-OUTD-S - 5 шт.Торгівельна марка: ABB Країна виробництва:IT Виробник:Asea Brown Boveri Ltd;

2.Інвертори, потужністю більш як 7,5кВА:- інвертор для сонячних батарей Inverter SMA STP 20000TLEE - 6 шт. Торгівельна марка: SMA Країна виробництва: DE Виробник: SMA SOLAR TECHNOLOGY AG;

3. Прилади напівпровідникові фоточутливі, включаючи фотогальванічні елементи, зібрані у модуль:- сонячні панелі Solar Panels GS Solar PV Panels G550 Amorphous 50w - 500 шт.Торгівельна марка: SOLAR Країна виробництва: CN Виробник: GS-SOLAR COMPANY LIMITED.»

Товар поставляється на територію України з Франції відповідно до зовнішньоекономічного договору від 02.03.2015 № FR-01-2015, укладеного ТОВ СП «АБС» з компанією MICROTEC S.A.R.L. (Французька Республіка) в особі пана ОСОБА_1.

Заявлена декларантом митна вартість товару на умовах поставки EXW-Saint-Etienne визначена ним самостійно із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів на підставі поданих до митного оформлення документів відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України та становила 0,8845 EUR/кг.

Під час проведення перевірки правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за електронною митною декларацією від 27.07.2016 року № 100260004/2016/232964, встановлено, що документи подані до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Так, декларантом до митного оформлення подано довідку про транспортні витрати від 25.07.2016 року № 689, в якій зазначено що витрати за навантаження понесені продавцем товару.

В специфікації від 06.07.2016 року № 3 до зовнішньоекономічного договору (контракту) зазначено, що в ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування.

Відповідно до умов поставки EXW правил Інкотермс-2010 Міжнародної торгової палати продавець не несе витрати на навантаження товару на транспорт, на оплату митних платежів, за митне оформлення товару на експорт. Дані витрати несе покупець.

При визначенні митної вартості товару витрати на навантаження товару на транспорт, на оплату митних платежів, за митне оформлення товару на експорт не додані до ціни товару.

В довідці про транспортні витрати від 25.07.2016 року № 689 зазначено недостовірні відомості, які базуються на необ'єктивних даних.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Зазначені документи декларантом до митного оформлення не подавались.

У відповідносты до умов поставки EXW правил Інкотермс-2010 Міжнародної торгової палати, покупець несе всі види ризиків при транспортуванні товарів з території продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи:

1) зовнішньоекономічний договір (контракт) від 02.03.2015 року № FR-01-2015;

2) специфікація від 06.07.2016 року № 3 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

3) рахунок-фактура (інвойс) від 06.07.2016 року № 1648;

4) довідка про транспортні витрати від 25.07.2016 року № 689.

Відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України розмір статутного капіталу ТОВ СП «АБС» становить 5 000 000,00 грн.

Розмір внеску пана ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ СП «АБС» становить 1 085 000,00 грн. або 21,7% від статутного капіталу.

Згідно до ч. 16 ст. 58 МК України, ТОВ СП «АБС» та компанія MICROTEC S.A.R.L. (Французька Республіка) вважаються пов'язаними між собою особами.

Згідно до ч. 18 ст. 58 МК України, при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 Кодексу.

У відповідності до положень параграфу 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 (далі - Угода), особи вважаються пов'язаними між собою, зокрема, у разі, коли вони: один з них прямо або опосередковано контролює іншого; обидва прямо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу.

Як передбачено параграфом 5 зазначеної Угоди, особи, які пов'язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під критерії параграфа 4.

Таким чином відповідачем було зроблено висновок, що декларації митної вартості декларантом заявлено недостовірні відомості.

Так, на підставі вищевикладеного, декларанту було запропоновано надати додаткові документи відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу з зазначенням переліку документів в електронному повідомленні, надісланому декларанту ТОВ «Хелльманн Східна Європа», а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом надані наступні додаткові документи:

1) копію митної декларації країни відправлення від 08.07.2016 року № 16FRD887;

2) прейскурант компанії SOLAR на 8-ми аркушах;

3) проформа компанії SOLAR від 20.05.2016 року № 1443 на компанію MICROTEC S.A.R.L.

За результатом аналізу наданих до митного оформлення додаткових документів повідомлено наступне.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 06.07.2016 року № 1648 компанії MICROTEC S.A.R.L. фактурна вартість товару на умовах поставки EXW-Saint-Etienne становить 0,2066 EUR/Wc.

Як вбачається з проформи від 20.05.2016 року № 1443 компанії SOLAR фактурна вартість товару на умовах поставки EXW-LaRoche становить 0,20 EUR/Wc.

Згідно до прейскуранта компанії SOLAR вартість товару становить від 0,25 EUR/Wc (див. 2-ий аркуш).

Як було зазначено відповідачем, вимоги митного органу в частині надання додаткових документів виконано не в повному обсязі, про що декларантом надіслано повідомлення про відмову у подачі документів у складі електронного повідомлення, засвідченого електронним підписом.

З декларантом проведено консультацію, згідно якої надано можливість довести достовірність задекларованої декларантом митної вартості.

Таким чином, додаткові документи прийнято до уваги Митницею, але вони не використані в якості підтвердження митної вартості.

Отже, документально не можливо було встановити всіх складових митної вартості товару за наданими документами.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, відповідачем було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю№ 100260004/2016/00036 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100260004/2016/000015/2 від 27.07.2016 року.

Не погодившись з прийнятими відповідачем рішенням позивач звернувся з адміністративним позовом про його скасування до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100260004/2016/000015/2 від 27.07.2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 100260004/2016/00036 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки митна вартість товарів підтверджена позивачем всіма необхідними документами, зазначеними у ч. 2 ст. 53 МК України, на вимогу митного органу надані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме за ціною контракту, а саме: прайс-лист. В одночас у відповідача були у наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та належними документами, наявними в матеріалах справи підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Згідно до ст. 53 Митного Кодексу України, встановлений перелік обов'язкових документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, якими є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом кулівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, до вищезазначених митних декларацій, які оскаржуються, на виконання вимог ч. 2 ст. 53 МК України, позивач під час декларування товару надав митному органу всі документи, які підтверджують всі складові митної вартості товару, а саме:

1) картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами;

2) рахунки-фактури (інвойси);

3) транспортна залізнична накладна;

4) зовнішньоекономічний контракт;

5) ветеринарні свідоцтва;

6) інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу);

7) інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу «Екологічний контроль»);

8) інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю);

9) міжнародний ветеринарний сертифікат (компетентний орган країни-експортера);

10) дозволи на ввезення в Україну об'єктів ветеринарно-санітарного контролю;

11) сертифікат про походження товару загальної форми;

12) інші некласифіковані документи - сертифікат якості;

13) банківські документи, що свідчать про своєчасну сплату товару.

Колегія суддів відмічає, що всі ці документи підтвердили, що зазначена позивачем митна вартість товару відповідає дійсному числовому значенню митної вартості ввезених товарів, яка була сплачена позивачем за товар.

Також позивач є імпортером приладів напівпровідникові фоточутливих, включаючи фотогальванічні елементи, зібрані у модуль: - сонячні панелі Solar Panels GS Solar PV Panels G550 Amorphous 50w у кількості 500 шт. Торгівельна марка: SOLAR Країна виробництва CN. Виробник:GS-SOLAR COMPANY LIMITED.

Такий товар позивач придбав на території Франції за умовами укладеного контакту FR-01-2015, у MICROTEC S.A.R.L.

Згідно до п.1 контракту продавець продає, а покупець-позивач покупає на умовах Ex-Work м. Вроцлав, Польща товари згідно з специфікацією, яка є невід'ємною частиною контракту. За Міжнародними правилами перевезення Інкотермс-2010 термін інкотермс, означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Термін EXW «франко-завод», згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів - Інкотермс-2000 означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

Також сторонами визначено, що ціна на товари, зазначена в специфікаціях установлюється в ЄВРО та включає вартість упаковки і маркування.

Зі специфікацій вбачається, що ціна товару складає 10,33 ЄВРО за одиницю.

Позивач і продавці саме в специфікаціях погоджують перелік товарів, що поставляється, їх кількість і ціну, спосіб транспортування, умови поставки, формальні особливості товару (кількість, код згідно міжнародним стандартам, країну виробника, тощо).

Під час здійснення митного контролю позивач подавав до відповідача контракти, специфікації, інвойси, про що свідчать позначки в гр. 44 Вантажної митної декларації № 100260004/2016/000015/2 від 27.07.2016 року.

Як передбачено чинним законодавством України, якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні, не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Отже, враховуючи зазначене, у Київської міської митниці ДФС були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано інформацію щодо ціни договору щодо подібних (аналогічних) товарів, наявну у митного органу.

Колегія суддів зазначає, що у Київської міської митниці ДФС відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну в митному органі.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи з роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07.05.2014 року № 10441/7/99-99-10-03-01-17 відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Щодо визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів колегія суддів зазначає наступне.

Митним органом не доведено, що неможливо було застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім як за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

У відповідності до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Проте, відповідачем не надано доказів неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

Колегія суддів зазначає, що митна вартість товарів підтверджена позивачем всіма необхідними документами, зазначеними у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Крім того, на вимогу митного органу надані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме за ціною контракту, а саме: прайс-лист.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у відповідача були у наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Належними документами, наявними в матеріалах справи підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту.

Згідно до ч. 2 ст. 256 Митного кодексу України, у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Беручи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що митний орган не навів жодного обґрунтованого пояснення та не надав жодного доказу, які б свідчили про наявні розбіжностей, які не дають можливості підтвердити числові значення складових митної вартості товарів, заявленої позивачем під час митного оформлення, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не доведено правомірності свого рішення ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції, що є підставою для задоволення адміністративного позову і оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № 100260004/2016/000015/2 від 27.07.2016 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 100260004/2016/00036, винесені контролюючим органом неправомірно в зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 07.11.2016 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування відповідачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2016р. по справі № 820/4495/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 13.02.2017 р.