Справа № 821/1803/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1803/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Оперчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 06.09.2016 р. та № від 25.07.2016 р., -

встановив:

18 листопада 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 06.09.2016 р. та № від 25.07.2016 р.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта фактичної перевірки позивача від 15.07.2016 № 221/21/22/РРО/НОМЕР_3.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що під час проведення фактичної перевірки відповідачем було порушено порядок організації та проведення цієї перевірки, під час складення акта перевірки не доведеним є факт вчинення правопорушення саме позивачем під час здійснення продажу підакцизних товарів без застосування РРО та без наявності відповідної ліцензії на право продажу цих товарів. В наказі на проведення перевірки та в направленнях виписаних на його підставі відсутня інформація який саме об'єкт та якого саме суб'єкта господарювання необхідно перевірити, натомість зазначено лише «кіоск м. Скадовськ, на території Скадовського кооперативного ринку». Представник позивача стверджує, що позивач не здійснював продаж підакцизних товарів, оскільки таких товарів у нього не має. Позивач здійснює реалізацію лимонаду та квасу із кег. З наведеного заявник робить висновок про відсутність потреб для отримання ліцензії, наявність або відсутність якої могла бути підставою для проведення перевірки. Все це на думку позивача є підставами для визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 17000 грн та податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 1 грн.

Відповідач проти позову заперечував і стверджував, що фактична перевірка здійснюється податковим органом без попередження платника податків та не передбачає під час її організації та здійснення розкриття джерела отримання інформації про можливі порушення платником податків законодавства України під час здійснення торгівельної діяльності. Відповідач зазначає, що проведеною перевіркою було встановлено продаж позивачем бокала пива «Славутич» з пивної установки «Оболонь» ємністю 0,5 л за ціною 15 грн для споживання на місці без ліцензії на такий продаж та без застосування належним чином зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій. За результатами перевірки обґрунтовано складено податкові повідомлення-рішення і тому просить суд відмовити позивачеві у позові щодо їх скасування.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях та на матеріали фактичної перевірки.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що фактичну перевірку позивача здійснено відповідно до наказу «Про проведення фактичних перевірок» від 01.07.2016 № 292, виданого керівником Головного управління ДФС у Херсонській області, на підставі направлень на проведення перевірки від 05 липня 2016 року №№0746, 0747. За наслідками перевірки складено акт від 15.07.2016 № 311/21/22/РРО/НОМЕР_4 (далі - акт перевірки).

За наказом від 01.07.2016 № 292 підставою для призначення фактичної перевірки відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України було отримання податковим органом в установленому порядку інформації про порушення позивачем вимог законодавства під час здійснення торгівельної діяльності.

Порядок організації та проведення фактичної перевірки визначено положеннями ст. 80 ПК України, за змістом якої така перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки. Однією з обставин, за наявності якої може бути проведена фактична перевірка є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Статтею 80 ПК України не передбачено деталізацію отриманої інформації про можливі порушення законодавства платником податків та джерела отримання такої інформації, тому суд вважає помилковою думку позивача з цього питання.

За актом перевірки відповідачем встановлено, що о 13 годині 10 хвилин 15 липня 2016 року в кіоску швидкого приготування (закусочная), розташованого за адресою: м. Скадовськ, на території Скадовського кооперативного ринку, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3 було здійснено продаж бокалу пива ємністю 0,5 л за ціною 15,00 грн з пивної установки «Оболонь». Під час продажу розрахункового документу на вказану операцію та ліцензію на право продажу алкогольних напоїв продавцем не надано.

В ході розгляду справи позивач стверджував, що постійним місцем ведення її торгівельної діяльності є перевірений об'єкт, але він не здійснює продаж підакцизних товарів тому у нього відсутня потреба в отриманні необхідних для такої торгівлі ліцензій, а також відсутній обов'язок застосовувати РРО в своїй господарській діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позивач не реалізовував перевіряючим особам пиво, оскільки ФОП ОСОБА_3 реалізує на розлив лише безалкогольні напої лимонад та квас торгівельної марки «Оболонь», яка крім пива, займається виробництвом квасу та лимонаду в кегах. Таким чином, реєстратор розрахункових операцій та ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у позивача відсутні через відсутність торгівлі підакцизними товарами.

Розрахункову операцію з представниками відповідача провів ФОП ОСОБА_3, який власноруч написав в акті, що документи знаходяться в стадії оформлення, порушення вчинено вперше.

Тобто, позивач повідомив про відсутність відповідних ліцензій на торгівлю алкогольними напоями, що враховуючи твердження позивача про відсутність обов'язку застосовувати РРО у своїй діяльності, дає суду підстави для висновку, що ліцензія на право продажу алкогольних напоїв та реєстратор розрахункових операцій на місці провадження господарської діяльності відсутні.

Відповідач на підтвердження факту придбання підакцизних товарів надав акт проведення контрольно-розрахункової операції від 15.78.2016 року, відповідно до якого о 13:10 було проведено розрахункову операцію: продаж бокалу пива з установки «Оболонь», РРО не застосовано, розрахунковий документ не роздрукований та невиданий.

Висновки акту перевірки стали підставою для винесення відповідачем податкових повідомлень-рішень від 25 липня 2016 року: № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 17000 грн за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1,00 грн за порушення п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач вважає сам факт проведення стосовно нього фактичної перевірки протиправним, оскільки він здійснений без належних підстав для проведення такої перевірки, як наслідок протиправними, на думку позивача, є і прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення.

При вирішенні спору по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За ст. 49 ГК України підприємці зобов'язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Позивач, здійснюючи підприємницьку діяльність із застування спрощеної системи оподаткування в овочевому кіоску по АДРЕСА_1 (згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5), зобов'язаний був здійснювати цю діяльність в межах законодавства України, визначеного для організації та ведення такого виду підприємницької діяльності. При цьому, позивач при здійсненні торгівельної діяльності мав систематично здійснювати комплекс заходів, які б унеможливлювали безліцензійний продаж товарів та продаж товарів без застосування РРО у разі, коли таке застосування РРО передбачене чинним законодавством України.

На думку суду, суб'єкт господарювання несе повну відповідальність за дотриманням вимог чинного законодавства України у місцях, визначених ним для здійснення підприємницької діяльності, як у разі особистого здійснення підприємницької діяльності, так і у разі залучення до цієї діяльності інших осіб. Суд вважає, що фінансова відповідальність за порушення режиму ліцензування та використання РРО виникає у суб'єкта господарювання незважаючи на наявність дозвільних документів за місцем здійснення господарської діяльності цього суб'єкта господарювання.

В даному випадку позиція позивача стосовно відсутності факту реалізації підакцизної продукції, не підтверджується наявними в справі доказами, натомість позиція податкового органу стосовно факту реалізації такої продукції підтверджується актом проведення контрольної розрахункової операції та власноручним підписом позивача в акті перевірки, відповідно до якого документи знаходяться в стадії оформлення, а порушення вчинене вперше. При цьому суд звертає увагу, що у податкового органу не може бути в наявності розрахункового документу на підтвердження продажу бокалу пива, як того вимагає позивач, оскільки такий документ не видавався відповідачу на місці здійснення господарської діяльності позивачем.

В такий спосіб позивач намагається уникнути фінансової відповідальності за вчинене порушення і, як було зазначено вище, був зобов'язаний забезпечити не тільки дотримання вимог законодавства щодо здійснення торгівельної діяльності, але і забезпечити видачу розрахункового документу на підакцизний товар, що реалізується.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Законом передбачено звільнення від обов'язків щодо застосування РРО суб'єктів підприємництва - фізичних осіб у разі, коли вони застосовують спрощену систему оподаткування своїх доходів. З 1 липня 2015 року діяльність суб'єктів господарювання з продажу пива підлягає ліцензуванню. За змістом ст. 15 Закону № 481/95-ВР обов'язковою умовою для отримання ліцензії на продаж пива, а відповідно і для подальшого продажу пива, є здійснення розрахунків через належним чином зареєстрований РРО (розрахункові квитанції).

Згідно з пунктом 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції, якщо таке порушення вчинене вперше, у розмірі 1 гривня.

Тобто, законом передбачено звільнення від обов'язків щодо застування РРО суб'єктів підприємництва - фізичних осіб у разі, коли вони застосовують спрощену систему оподаткування своїх доходів, крім випадків здійснення торгівлі підакцизними товарами. Приписами Податкового кодексу України пиво із солоду (солодове) віднесено до підакцизних поварів.

Таким чином, суб'єкт підприємництва у разі здійснення торгівельної діяльності пивом із солоду (солодовим), таку діяльність мав здійснювати із застосування належним чином зареєстрованого РРО при обов'язковій наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

У зв'язку з цим суд вважає правомірним застування до позивача штрафних санкцій за спірними податковими повідомленнями-рішеннями і тому відмовляє в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні в якості свідків допитано ОСОБА_4 та ОСОБА_5, показання яких на правильність висновків суду не впливають.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі (ч.1 ст.138 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстави для висновку про протиправність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 07 лютого 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 06.09.2016 р. та № від 25.07.2016 р. - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 13 лютого 2017 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.5.