Справа № 357/9867/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/9867/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А.Ю.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участі секретаря: Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання відмови та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України (з урахуванням заяви від 02.11.2016) про визнання протиправною відмову Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області, викладену в листі № 2/905/109/01/12/2016 від 04.07.2016 у проведенні виплати одноразової грошової допомоги позивачу, визнання бездіяльності щодо неподання до МВС України у п'ятиденний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) позивача від 29.06.2016 висновку щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги разом з підтверджуючими документами протиправною, зобов'язання надіслати до МВС України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги позивача згідно заяви (рапорту) від 29.06.2016 у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2016 адміністративний позов в частині вимог до МВС України залишено без розгляду.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судове засідання з'явились представники Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області та МВС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про національну поліцію», у відповідача відсутні повноваження приймати рішення по суті вимог заяви (рапорту) позивача (подає висновок до МВС).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, яка виразилась у неподанні до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та зобов'язанні здійснити зазначені дії, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, в період з 18.09.1998 по 06.11.2015 позивач проходив службу в ГУ МВС України в Київській області, а з 07.11.2015 по 21.01.2016 у Національній поліції, що підтверджується трудовою книжкою.

Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 45/Зв від 21.01.2016 позивачу встановлено діагноз захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС.

Згідно довідки МСЕК - 2 група (лютий 2016)

29.06.2016 позивач звернувся до ГУ МВС в Київській області про виплату йому одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Листом від 04.07.2016 позивача відповідачем повідомлено, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги працівником поліції проводиться за останнім місцем служби поліцейського.

Так, Положеннями пункту 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 02.07.2015, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас відповідно до пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Порядок виплати одноразової грошової допомоги до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» № 850 від 21.10.2015 (далі - Порядок № 850).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок №850) грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи (пункт 3 зазначеного Порядку).

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Водночас на момент виникнення спірних правовідносин, з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 163/28293 від 29.01.2016 було затверджено «Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» (далі - Порядок №4).

Згідно з пунктом 3 розділу III зазначеного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Тобто, як положеннями постанови Кабінету Міністрів країни № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» так і наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» визначено, що для отримання одноразової грошової допомоги, у разі встановлення групи інвалідності заява про її отримання має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги та відповідні документи позивач подав до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (а.с.13).

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та записами в трудовій книжці, останнім місцем роботи ОСОБА_2 було Головне управління Національної поліції України у Київській області.

В свою чергу листом від 04.07.2016 за підписом члена ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області Ценова Д.М. позивачу повідомлено, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби поліцейського, що кореспондується з вищезазначеними нормами Порядку № 850 та Порядку № 4.

З огляду на зазначене, відповідачем не заперечується право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.

Разом з цим, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що позивачем було порушено порядок подання заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, оскільки така заява мала бути подана за його останнім місцем роботи, тобто до Головного управління Національної поліції України у Київській області.

А тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2016 скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання відмови та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 16.02.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.