Справа № 817/3394/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 січня 2017 року Р і в н е №817/3394/15

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Мірошник Д.В.,

відповідача: представник не прибув, третіх осіб: представники не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Рівненської міської ради
доДержавного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Ірини Євгеніївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради
про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рівненська міська рада звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Ірини Євгеніївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25953645 від 09.11.2015, прийняте державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич Іриною Євгеніївною щодо земельної ділянки площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Вказала, що зазначена державна реєстрація права приватної власності на спірну земельну ділянку здійснена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки проводилася на підставі сфальсифікованого рішення Рівненської міської ради.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У клопотанні, поданому через канцелярію суду, відповідач позов визнав та не заперечував щодо скасування спірного рішення. Справу просив розглянути без його участі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Третя особа,-Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, у поданому суду клопотанні просила справу розглянути без участі її представника.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та третіх осіб за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для вирішення справи по суті.

В ході судового розгляду встановлено, що пред'явлені позивачем вимоги щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, не належать до юрисдикції адміністративного суду.

За таких обставин, на виконання положень ст.157 КАС України, судом з власної ініціативи поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі.

Представник позивача проти закриття провадження у даній справі заперечила.

Судом встановлено, що з метою державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1 ОСОБА_3 було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14110972 (т.1, а.с. 33-34).

Згідно з карткою прийому заяви від 03.11.2015 № 25822871 до вищезазначеної заяви позивачем було долучено копію рішення Рівненської міської ради № 5916 від 06.10.2015 "Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки на вул. Я. Гашека", витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ №015 від 30.09.2015, копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного номера, квитанції про оплату адміністративного збору та коштів за надання витягу з реєстру (т.1, а.с. 45).

Відповідно до Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 09.11.2015 року відомості, щодо земельної ділянки площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, відсутні (т.1, а.с. 47-48).

Розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняту 03.11.2015 за реєстраційним номером 14110972 яку подав ОСОБА_3 для реєстрації приватної власності на земельну ділянку площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та документи, подані для державної реєстрації, 09.11.2015 державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич І.Є. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №25953645 та видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 47182372 (т.1, а.с. 51-52).

На підставі вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич І.Є. було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за громадянином ОСОБА_3 площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 (т.1, а.с. 53-54).

На думку позивача, оскільки, рішення Рівненської міської ради № 5915 від 06.10.2015 "Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки на вул. Я. Гашека", яке було долучено до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14110972 містить ознаки підробки, то рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич І.Є. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 25953645 від 09.11.2015, підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із ч.1 с. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При цьому, термін "суб'єкт владних повноважень", позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.11.2015 державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Данилевич І.Є. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за громадянином ОСОБА_3 площею 0,09 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1.

Оспорення рішення, дій чи бездіяльності відповідача після оформлення права власності на спірну земельну ділянку передбачає наявність цивільного спору про право власності на неї, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у спосіб, визначений у ст. 16 Цивільного кодексу України, а також у відповідності до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, здійснюються за правилами цивільного судочинства.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду України аналогічного змісту. Зокрема, у постанові від 17.02.2015 у справі №21-551а14 Верховного Суду України вказано: "У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право". Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 29.03.2016 у справі №21-5430а15, від 24.02.2015 у справі №21-34а15, від 16.12.2014 року у справі №21-544а14.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим, оскільки заявлені у позові вимоги стосуються оспорення правомірності набуття третьою особою речового права на земельну ділянку, яка належить йому на праві власності, відтак, породжують спір про право.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, заявлені позовні вимоги мають вирішуватися судом за правилами цивільного судочинства, а провадження у даній справі слід закрити.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п.36 рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п.30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п.24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/06 і №29465/04).

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

При цьому, сплачена сума судового збору, відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про судовий збір", підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст. 157, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гломб Ю.О.