Справа № 2а-679/232/13
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2017 р. м. Київ К/800/2940/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Швець В.В., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.09.2013р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013р. в справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 18.04.2013р., врахувавши при цьому періоди роботи з 22.04.1987р. по 31.12.1987р. на посаді помічника санітарного лікаря промислово-санітарної лабораторії санепідемстанції МСЧ 148 МОЗ СРСР з особливо шкідливими умовами праці; з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. на посаді помічника санітарного лікаря промислово-санітарної лабораторії санепідемстанції СМСЧ №4 МОЗ СРСР з особливо шкідливими умовами праці; з 22.08.1992р. по 30.06.1998р. на посаді помічника санітарного лікаря промислово-санітарної лабораторії СМСЧ-4 з особливо шкідливими умовами праці.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.09.2013р., яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013р., позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах протиправними. Зобов'язано відповідача зарахувати період роботи позивача з 22.04.1987р. по 30.06.1998р. до пільгового стажу та призначити пенсію з 17.07.2013р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 22.04.1987р. по 30.06.1998р. позивач працювала на посаді помічника санітарного лікаря промислово-санітарної лабораторії СЕС Медико-санітарної частини 148 МОЗ СРСР (перейменована в Спеціалізовану медико-санітарну частину №4 МОЗ України) (а.с. 8-9); з 01.07.1998р. по 18.03.2004р. - на посаді помічника санітарного лікаря промислово-санітарної лабораторії санітарної епідеміологічної станції №4 Міністерства енергетики України (а.с. 10).

17.07.2013р. позивач звернулась до УПФУ в м. Нетішині Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом УПФУ в м. Нетішині Хмельницької області від 26.07.2013р. позивача повідомлено, що до її пільгового стажу за Списком №1 зараховано період роботи з 01.01.1988р. по 31.12.1991р. Період роботи з 22.04.1987р. по 31.12.1987р. не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки не було встановлено доплати до заробітної плати за особливо шкідливі умови праці. До пільгового стажу за Списком №2 зараховано період роботи з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. Період з 22.08.1992р. по 30.06.1998р. не зараховано до пільгового стажу, оскільки не була проведена атестація робочого місця. Загальний пільговий стаж становить 4 роки, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 13).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в період з 22.04.1987р. по 30.06.1998р. позивач працювала повний робочий день на посаді, яка віднесена до Списку №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пільговий стаж позивача підтверджений, зокрема, записами трудової книжки, довідкою СЕС №4 від 05.04.2004р. №220 (а.с. 11), довідкою уточнюючою характер роботи Спеціалізованої медико-санітарної частини №4 від 16.07.2013р. №130 (а.с. 12), довідкою Спеціалізованої медико-санітарної частини №4 від 14.08.2013р. №138 (а.с. 14), довідкою начальника ЦРБ від 20.08.2013р. (а.с. 15), а тому відповідач протиправно відмовив у призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З висновками судів щодо задоволення позовних вимог в частині зарахування періоду роботи позивача з 22.04.1987р. по 31.12.1987р. до пільгового стажу колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів в цій частині не спростовують і є безпідставними.

В решті висновки судів колегія суддів вважає передчасними і такими, що зроблені на неповно і невсебічно з'ясованих обставинах справи.

Так, в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обгрунтованості судового рішення судами не з'ясовано чи проводилась у період з 22.08.1992р. атестація робочого місця, на якому працювала позивач, хоча за правилами пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» наявність такої атестації є обов'язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013р. №21-183а13.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу періоду з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. судами не з'ясовано до якого саме Списку №1 чи Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10), віднесено займану у цей період позивачем посаду, оскільки згідно відповіді відповідача (а.с. 13) вбачається, що цей період зараховано саме за Списком №2, а не Списком №1, як того вимагала позивач.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.09.2013р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.В. Швець

І.В. Штульман