Справа № 826/197/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2017 року № 826/197/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Качура І.А. Данилишина В.М. розглянувши у порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Калуш Бровар Дистриб'юшен"
до Державної фіскальної служби України

провизнання незаконним та скасування рішення № 000484 від 15.12.2015
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ТОВ «Калуш Бровар Дистриб'юшен» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про скасування рішення від 15.12.2015 №000484.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ліцензію на право оптової торгівлі напоями, крім сидру та перрі (баз додавання спирту) серії АЕ №297154 ним отримано 09.07.2015, отже обов'язок щодо подачі звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за червень та липень 2015 року відсутні, а відтак оскаржуване рішення є безпідставним та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи та з яких вбачається, що оскаржуване рішення прийнято за порушення позивачем ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

У зв'язку з викладеним в судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2015 Державною фіскальною службою України видано ТОВ «Калуш Бровар Дистриб'юшен» ліцензію серії АЕ №297154 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 15.12.2015 №000484 за порушення ч. 3 ст. 16 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: неподання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за червень та липень 2015 року згідно з абз. 18 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано фінансову санкцію в розмірі 34 000 грн.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481-95 ВР від 19.12.1995 (далі - Закон).

Згідно ст. 1 Закону ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Як зазначено вище, 30.06.2015 Державною фіскальною службою України видано ТОВ «Калуш Бровар Дистриб'юшен» ліцензію серії АЕ №297154 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) строком дії з 30.06.2015 по 30.06.2020.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно із ст. 252 вказаного Кодексу строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно із ст. 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Отже, строк дії дозвільного документу, протягом якого суб'єкт може провадити відповідну господарську діяльність, починає та спливає у відповідний місяць та число останнього року строку, який визначений у спеціальному дозволі.

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Отримання позивачем ліцензії 09.07.2015 не змінює строку дії такої ліцензії, а саме з 30.06.2015 по 30.06.2020, як зазначено у ліцензії, отже обов'язок щодо подачі звіту в порядку ч. 3 ст. 16 Закону виникає у позивача до 10 числа наступного місяця, тобто, зокрема, до 10.07.2015.

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що ним не подано до Головного управління ДФС у Львівській області звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за червень, липень 2015 року.

Оскільки позивачу ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) видано 30.06.2015, проте останнім не подано звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за червень та липень 2015 року, отже факт порушення ч. 3 ст. 16 Закону знайшов підтвердження під час вирішення справи.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів зокрема у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Як зазначено вище, оскаржуваним рішенням за неподання позивачем звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за червень, липень 2015 року до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 34 000 грн, тобто у розмірі визначеному відповідно до абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону.

З системного налізу викладеного вбачається, що оскаржене рішення прийнято уповноваженим органом відповідно до згадуваних норм Закону, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 69-71, 158-163, 128, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин