Справа № 826/7997/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7997/16 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Поправки К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування Наказу, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р», -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Спец Проект» за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року, про що складено відповідний Акт від 24 листопада 2015 року №542/26-59-22-02/14289688 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.28-60).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем п. 44.1. ст. 44., п. 185.1. ст. 185., п. 198.1., п. 198.3., п. 198.6. ст.198. Податкового Кодексу України, що призвело до заниження на 15293215,00 грн. податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню сплаті до бюджету, у тому числі на 2254869 грн. за квітень 2015 року, на 4327356 грн. за травень 2015 року, на 2549827 грн. за червень 2015 року, на 6161163 грн. за липень 2015 року.

Позивачем подано Заперечення на Акт, за результатами розгляду яких Листом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві «Про результати розгляду заперечень до Акта перевірки» від 10.12.2015 року №57703/10/26-59-22-02 (Т.1, а.с. 69-73), висновки Акта від 24 листопада 2015 року №542/26-59-22-02/14289688 залишено без змін.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 15.12.2015 року №, яким Позивачу на 22939823,00 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі на 15293215,00 грн. за основним платежем та на 7646608,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві «Про результати розгляду первинної скарги» від 18.02.2016 року №110/26-15-10-06-35 (Т.1, а.с.81-92) та Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від 27.04.2016 року № 9675/6/99-99-11-01-02-25 (Т.1, а.с.99-103), податкове повідомлення-рішення Відповідача від 15.12.2015 року № залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Між Позивачем та ТОВ «Спец Проект» укладено Договори: №134 від 03 квітня 2015 року щодо реконструкції резервуарів - РЧВ №1, РЧВ №2, РЧВ №3, розташованих на території ВОС "Дністер" в м. Біляївка по вул. Леніна, 406; №160 від 02 березня 2015 року щодо технічного переоснащення систем аерації у аеротенці №2 на СБО "Південна"; №7 від 02 квітня 2015 року щодо реконструкції водопровідних мереж в районі Міжлимання на ділянці: від колодязя ВК-29 до майданчика під водонапірну башню с. Морозівка, Д=160 мм, (інв. №58); №165/1 від 04 квітня 2015 року щодо реконструкції водопровідних мереж в районі Міжлимання на ділянках: від колодязя ВК-53 до майданчику РЧВ в районі с. Августівка Д=160 мм, довжиною 810 м; від колодязя ВК-53 в сторону ВНС "Ільїнка" Д=300 мм, довжиною 276 м; від складів ВОХР до повороту на с. Протопопівка Д=300 мм, довжиною 1072 м; №6 від 20 березня 2015 року щодо будівництва каналу-відстійника на новому майданчику з комплексом вхідних пристроїв. Дренажний канал на ВОС Дністер в м. Біляївка по вул. Леніна, 406; №208 від 27 травня 2015 року щодо обстеження та ремонту вузла водозабірного Д=1420 мм , інв. №3322; №09/04 від 09 квітня 2015 року щодо обстеження та ремонту магістральних мереж: інв. №№92; 98; 100 та колекторів; №155 від 14 квітня 2015 року щодо ремонту колекторів; №192 від 15 травня 2015 року щодо обстеження та ремонту колекторів; №180 від 23 квітня 2015 року щодо обстеження та ремонту резервуару 3 інв. №507з, розташованого на території ВНС "Західна" за адресою: вул. Агрономічна, 203.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, надано копії первинних документів, зокрема податкових накладних, Актів приймання-передачі виконаних робіт, платіжних доручень, Довідок про вартість виконаних робіт, видаткових накладних, локальних кошторисів, Актів звірки, технічних паспортів, Сертифікатів на обладнання.

Також Позивачем надано Висновок експерта від 08 квітня 2016 року №04-2016 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, яким встановлено, що виконання робіт згідно зазначених Договорів документально підтверджується в повному обсязі.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Як зазначено в Листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість має бути підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій, при цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарських операцій: договори, акти виконаних робіт тощо; фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, як-от: наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності; встановлено зв'язок між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів дійшла висновку, що на виконання господарських зобов'язань, підтвердження здійснення Позивачем з його контрагентом господарських операцій оформлено всі необхідні первинні документи, укладення Договорів спрямовано на реальне настання правових наслідків, вони відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у даній справі, зокрема відстрочено Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві сплату судового збору до закінчення перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (надалі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1) п. 3 частини другої ст. 4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано, зокрема юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати. Мінімальну заробітну плату встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», яка на перше січня 2016 року становить 1378 грн.

А згідно з пп. 2) п. 3 частини другої ст. 4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги, зокрема на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні, зокрема позовної заяви.

Відповідно до частини третьої ст. 6 Закону №3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з адміністративного позову, Позивачем заявлено позовні вимоги як майнового характеру (визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Відповідача форми «Р» від 15.12.2015 року №, якими Позивачу на 22939823,00 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі на 15293215,00 грн. за основним платежем та на 7646608,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)), так і дві позовні вимоги немайнового характеру, у зв'язку з чим за подачу апеляційної скарги Відповідач мав сплатити судовий збір у сумі 381538,68 грн. (378507,08 грн. (22939823,00 грн. х 1,5% х 110%) + 3031,60 грн. (1378 грн. х 110 % х 2).

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (код за ) в дохід Державного бюджету України 381538 (триста вісімдесят одну тисячу п'ятсот тридцять вісім) грн. 68 коп. суми судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено в повному обсязі 10.02.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.