Справа № 603/760/16-а
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/760/16-а
Провадження № 2-а/603/3/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Сандалюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії АР №063216 від 10.12.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.12.2016 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Чорним Р.Б. винесено постанову серії АР №063216, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі 255 грн. Вважає, що оскаржувана постанова складена з порушенням законодавства, оскільки він здійснив зупинку автомобіля на платній стоянці у спеціально відведеному місці, де на проїзній частині дороги немає пішохідного переходу, який має бути позначений дорожньою розміткою. При винесенні даної постанови не доведено його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Просить позов задовольнити, справу провадженням закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач - Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не забезпечили явку представника в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до постанови серії АР №063216 від 10.12.2016 року ОСОБА_1 10.12.2016 року о 15 год. 31 хв. в м. Івано-Франківську, вул. Дністровська, 45А, здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його притягнуто до відповідальності у виді штрафу в доход держави у розмірі 255 грн.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 цього Закону визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст. 31 цього ж Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

У силу ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил (п. 8.5.1. Правил).

У відповідності до п. 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

У свою чергу, згідно ст. 247 КУпАП обов»язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як убачається зі змісту адміністративного позову, ОСОБА_1 не погоджується з винесеною працівником поліції постановою серії АР №063216 від 10.12.2016 року, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На підтвердження обставин, викладених в адміністративному позові, позивач надав суду ксерокопію паркувального талону №0011342 щодо підтвердження паркування його автомобіля марки Опель-Астра, 1.1, д.н.з. НОМЕР_1, у відведеному для цього місці - платній стоянці, що по вул. Дністровська, 45А в м. Івано-Франківську, а також фотокопії місця паркування, які оглянуті судом та з яких не вбачається зупинки автомобіля на пішохідному переході, як це зазначено у спірній постанові.

З оглянутої судом проектної документації схеми організації дорожнього руху на вул. Дністровській в м. Івано-Франківську не вбачається даних, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні.

Згідно із вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначені норми приписують обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності, а оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, саме відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Незважаючи на вимоги КАС України, відповідачем не представлено суду належних доказів вини позивача, які б підтверджували обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови, а також тих, які спростовували б твердження позивача.

До постанови про накладення адміністративного стягнення долучено ксерокопії фотознімків ділянки вулиці - місця стоянки автомобіля, керування яким здійснював позивач, зображення яких не вказує наявність пішохідного переходу на ділянці дороги, де здійснив зупинку транспортного засобу позивач.

У зв'язку з винесенням оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за відсутності будь-яких доказів, а також недоведеності в суді відповідачем правомірності її складення, така є протиправною та підлягає до скасування, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

У частині позову про закриття провадження по адміністративній справі слід відмовити, оскільки в даному випадку у провадженні суду розглядається справа щодо оскарження правомірності винесення рішення суб»єкта владних повноважень, а не провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст. 9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи, що суду не представлено достатніх належних і допустимих доказів порушення позивачем як водієм правил дорожнього руху, суд приходить до переконання, що в даному випадку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведений належним чином. Отже, заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом скасування серії АР №063216 від 10.12.2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 69, 71, 86, 159, 162, 163, 167 КАС України, ст.ст. 251, 252, 245, 256, 258, 268, 276, 277, 280, 283 КУпАП, ст. 19 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Чорного Романа Богдановича серії АР №063216 від 10.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили за правилами статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Ю. Г. Гудкова

Копія з оригіналом вірна.

Суддя Монастириського районного

суду Тернопільської області Ю.Г.Гудкова