Справа № 820/6989/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

820/6989/16

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 лютого 2017 р. справа № 820/6989/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державного підприємства Дублянський спиртовий завод до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство Дублянський спиртовий завод звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати рішення начальника Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №13 від 06.12.2016 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені до Державного підприємства Дублянський спиртовий завод.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких зазначив, що позивачем порушено вимоги пенсійного законодавства щодо сплати страхових внесків на обов'язкове пенсійне страхування, а тому відповідачем прийнято оскаржуване рішення. У зв'язку із чим просив відмовити у задоволенні позову. Також, просив проводити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного.

Так, судом встановлено, що оскаржуване рішення № 13 винесено відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції 2009 року та Інструкції про порядок та обчислення застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України від 03.08.2009 № 19-1.

Таким чином, сплачений підприємством борг зазначений у рішенні № 13 є страховими внесками, а тому стягнення даних сум пені повинно застосовуватися та стягуватися Пенсійним Фондом згідно Інструкції про порядок та обчислення застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України від 03.08.2009 №19-1.

Суд зазначає, що згідно статті 2 Господарського кодексу України, державне підприємство Дублянський спиртовий завод являється суб'єктом господарювання. Органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати державний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю, їх статус та загальні умови і порядок здійснення контролю і нагляду визначаються законами.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-ІУ, згідно якого пункт 2 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" втратив чинність.

Так, пунктом 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який діяв до 01.01.2011, було передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату і несвоєчасне перерахування) страхових внесків нараховується пеня у розмірі 0,1 відсотків суми страхових внесків за кожен день.

Із набранням чинності з 01 січня 2011 року Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" наведена вище норма матеріального права була виключена.

У той же час, згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Відповідно до абзацу шостого цього ж пункту на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

суд зазначає, що наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 01 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які були нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов'язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та абзаців п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає, що нарахування після 01 січня 2011 року управлінням Пенсійного фонду України на підставі пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивачу за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків, є протиправним.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 4 червня 2013 року (№ 21-170а13).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що рішення начальника Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №13 від 06.12.2016 підлягає скасуванню, а позов державного підприємства Дублянський спиртовий завод - задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов позовом державного підприємства Дублянський спиртовий завод до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення начальника Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №13 від 06.12.2016 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені до Державного підприємства Дублянський спиртовий завод.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.М. Тітов