Справа № 822/2081/16
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2081/16

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

08 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника відповідача (Міністерство оборони України) - Літвіна С.М.

представника відповідача (КЕВ м. Хмельницького) - Матюхіна С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекція у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького, Міністерства оборони України про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернувся з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького та Міністерства оборони України про стягнення податкового боргу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року позовні вимоги податкового органу задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

До початку судового засідання від позивача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, з яких вбачається, що податковий орган просить залишити скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, та клопотання про здійснення розгляду даної справи без участі уповноваженого представника податкового органу.

Представник відповідача (апелянта) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин, викладених в скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник відповідача (Міністерства оборони України) - в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції задоволити вимоги апеляційної скарги КЕВ м. Хмельницького, скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників відповідачів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно даних фіскального органу за відповідачем - КЕВ м. Хмельницького, рахується податковий борг в сумі 646466,29 грн. по земельному податку з юридичних осіб (644105,31 грн. - основний платіж, 2360,98 грн. - пеня).

Позивачем було надіслано на адресу КЕВ м. Хмельницького податкову вимогу форми "Ю" № 155-25 від 13.06.2016 року, яку останній отримав 16.06.2016 року, що було підтверджено відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 17).

Зазначена заборгованість КЕВ м. Хмельницького підтверджується наявними в матеріалах справи копією корінця податкової вимоги форми "Ю" № 155-25 від 13.06.2016 року, копіями податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та розрахунком суми заборгованості.

Як встановлено судом першої інстанції отримана податкова вимога форми "Ю" № 155-25 від 13.06.2016 року відповідачем не оскаржувалась.

Вжиття всіх заходів по отриманню податкового боргу у встановленому чинним законодавством порядку та несплата відповідачем земельного податку з юридичних осіб стали підставою для звернення податкового органу до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що КЕВ м. Хмельницького відповідно до вимог ПК України не є звільненим від обов'язку сплати податку, не має відповідних пільг щодо його сплати, самостійно подавав податковому органу декларації з земельного податку, є самостійною платоспроможною юридичною особою, що не ліквідована (не оголошена банкрутом), а тому зобов'язаний виконувати взяті на себе податкові зобов'язання.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст.287 ПК України )

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

В силу п. 59.1 ст. 59 Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Судова колегія критично ставиться до посилань апелянта на те, що саме Міністерство оборони України несе відповідальність за податковими зобов'язаннями КЕВ м. Хмельницького, оскільки останній є неприбутковою державною організацією, створеною саме Міністерством оборони України і яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету України. В даному випадку, з наявних в матеріалах справи положення КЕВ м. Хмельницький та Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, чітко вбачається, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького є юридичною особою, (код ЄДРПОУ - 07928461) та несе відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах належного їй майна, згідно з чинним законодавством (п. 3.5 ст. 3 Положення КЕВ м. Хмельницького).

Підпунктом 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Положення КЕВ м. Хмельницький визначено, що обов'язком Установи, окрім іншого, є також забезпечення своєчасної сплати податків та інших відрахувань згідно з чинним законодавством.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники відповідачів також пояснили про відсутність фінансування бюджетних асигнувань на оплату земельного податку, що на думку судової колегії не є підставою для звільнення платника від обов'язку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що права апелянта ніяким чином не порушені, а відповідно і підстав для задоволення вимог апеляційної скарги на разі немає.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта не спростовують правомірності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 лютого 2017 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.