Справа № 2а-8400/11/1370
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року № 876/8676/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

встановив:

26.07.2011 Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області) звернулася в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_2, у якому просить стягнути з нього податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 45800 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що є підставою для стягнення його податковим органом в примусовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що відповідачем не виконано його конституційного обов'язку щодо сплати податку, зокрема податку з власників транспортних засобів та самохідних машин та механізмів.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити, оскільки, позивачем не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з нього суми податку з власників транспортних засобів. При цьому, ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів, а вчинення таких дій тягне за собою відповідальність посадових осіб, уповноважених здійснювати таку реєстрацію. Оскільки, перша реєстрація автомобіля позивача була проведена, зауважень до документів не виникало у посадових осіб Львівського відділу реєстраційної екзаменаційної роботи ДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію, отже відсутність надходження коштів у дохід бюджету не є підставою для стягнення їх саме з позивача.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно до норм ч. 2 ст. 3 вищезазначеного Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Частиною 1 статті 5 цього ж Закону визначено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу їх реєстрацію. Так, передумовою першої реєстрації транспортних засобів закон визначає пред'явлення особами, які здійснюють першу реєстрацію, органам, які здійснюють таку реєстрацію, квитанцій або платіжних доручень про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки. Відсутність документів про сплату податку є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена.

Відповідно до частини першої п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до частини четвертої п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379, працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Згідно з частиною 4 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Частиною 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Державна реєстрація транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників не може бути здійснена, оскільки безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України від 22.10.2013 № 21-104а13.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідальність за відсутність сплати податку з власників транспортних засобів у даному випадку повинен нести не відповідач, а посадові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, оскільки проведення реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів підрозділами Державтоінспекції МВС без попередньої сплати податку не може бути здійснено. До такого висновку суд першої інстанції дійшов, зокрема з врахуванням обставин щодо державної реєстрації у грудні 2009 року автомобіля марки «MAN 8.163» 2000 року випуску на ім'я ОСОБА_2, встановлених вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 у справі № 1-233/11, внесеним до Єдиного державного реєстру судових рішень (http:www/reyestr/court/gov/ua/Review/33195653) та який набрав законної сили, постановленим відносно особи, яка займала на той час посаду начальника Львівського ВРЕР ДАІ ГУ МВС України у Львівській області. Цим вироком встановлено проведення протягом січня 2009 року - березня 2010 року у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на фізичних осіб.

З урахуванням викладеного, оскільки перша реєстрація автомобіля марки MAN 8.163 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2000 року випуску, який належить ОСОБА_2 була проведена посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, то в даному випадку саме вони несуть відповідальність за відсутність сплати податку з власників транспортних засобів, що підтверджується вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 у справі № 1-233/11.

Крім того, відсутність надходження коштів (податку) в дохід бюджету не є підставою для стягнення їх саме з відповідача, оскільки надходження таких на рахунок є результатом діяльності установ, зокрема відповідача, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про не доведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання, зокрема стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Вказаний висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 2а-8400/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 13.02.2017.