Справа № 826/12356/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 січня 2017 року № 826/12356/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадженя адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування розпорядження №1734 від 21.07.2016 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі по тексту - відповідач, Нацкомфінпослуг), у якій просить скасувати розпорядження №1734 від 21.07.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно порушує норми матеріального права, винесене без належної оцінки доказів і суперечить чинному законодавству України, чим порушує його права та законні інтереси.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову. Крім того, наголосив, що сплата позивачем у повному обсязі пені на виконання вимог розпорядження №1734 від 21.07.2016 року додатково свідчить про необґрунтованість заявленого позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2016 року працівниками Нацкомфінпослуг складено акт № 479/13-14/13/6 про правопорушення, вчинені Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на ринку фінансових послуг, в якому зазначено, зокрема, що 11.12.2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер 85785РЕ, сталась подія, що має ознаки страхової, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «DAEWOO», державний реєстраційний номер АО08772АО. 14.12.2015 року власниця пошкодженого транспортного засобу подала Товариству заяву про страхове відшкодування з копіями всіх необхідних документів. Товариством 11.03.2016 року визнано подію страховою та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 6 778,27 грн. на підставі дослідження, без досягнення згоди між Товариством та ОСОБА_1 про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, та без проведення оцінки, експертизи пошкодженого майна та виплачено страхове відшкодування у розмірі 6 778,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.03.2016 року №15396.

22.06.2016 року між Товариством та ОСОБА_1 укладено угоду про припинення зобов'язання переданням відступного.

Відповідно до п. 1 вищезазначеної угоди сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування за подією, що мала місце 11.12.2015 року складає 16 983.80 грн. Товариством складено страховий акт № ОЦВ-15-9094/2 та здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 10 205,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.07.2016 року №31410. При цьому, у акті зазначено, що серед документів, наданих Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» відсутня інформація про сплату пені за кожен день прострочення доплаченого страхового відшкодування.

З огляду на наведене, Нацкомфінпослуг у вказаному акті приходить до висновку про порушення позивачем вимог чинного законодавства України, а саме п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо несплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

В подальшому, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було прийнято розпорядження №1734 від 21.07.2016 року "Про застосування заходу впливу до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", яким товариство зобов'язано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 11.08.2016.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", не погоджуючись з такою позицією відповідача та з розпорядженням №1734 від 21.07.2016 року, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулося з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлені Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

У відповідності до статті 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 40 України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, як зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затверджене розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 20.11.2012 N 2319, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за N 2112/22424 (далі - Положення №2319), розроблене з метою встановлення порядку та умов застосування заходів впливу за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - заходи впливу), та забезпечення захисту прав споживачів фінансових послуг. Це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Відповідно до пункту 1.5 розділу І Положення №2319 Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів.

Дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися в: матеріалах, отриманих за результатами перевірок, проведених Нацкомфінпослуг; звітності, що подається до Нацкомфінпослуг; повідомленнях, отриманих від органів державної влади; повідомленнях, отриманих від міжнародних організацій, іноземних органів державної влади, неурядових організацій іноземних держав; зверненнях громадян; повідомленнях, отриманих від юридичних осіб; повідомленнях, опублікованих у засобах масової інформації; матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Згідно із пунктом 1.6 розділу І розділу І Положення №2319 Нацкомфінпослуг, уповноважені та посадові особи Нацкомфінпослуг в межах своїх повноважень зобов'язані в кожному випадку виявлення порушення законодавства про фінансові послуги вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту такого порушення, всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи про правопорушення, а також своєчасно прийняти рішення за справою про правопорушення та застосувати передбачені законодавством заходи впливу.

Відповідно до пункту 1.8 розділу І розділу І Положення №2319 розгляд справ про правопорушення здійснюється виключно Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг у межах своїх повноважень.

Згідно із підпунктом 1 пункту 2.1 розділу ІІ Положення №2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, як зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІІ Положення №2319 розгляд справ про правопорушення та застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, належить до повноважень Нацкомфінпослуг як колегіального органу.

Відповідно до пункту 1.7 розділу І розділу І Положення №2319 рішення у справі про правопорушення повинно бути законним та обґрунтованим. Рішення повинно ґрунтуватися лише на тих доказах, які були досліджені під час розгляду справи про правопорушення. Доказами в справі про правопорушення є будь-які фактичні дані, отримані в установленому законом порядку, що свідчать про наявність чи відсутність порушення законодавства про фінансові послуги, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 4.21 розділу IV Положення №2319 за результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень:

про застосування заходу впливу;

про закриття справи про правопорушення.

Відповідно до пункту 4.5 розділу IV Положення №2319 Нацкомфінпослуг як колегіальний орган приймає рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, протягом 60 календарних днів з дня порушення провадження у справі про правопорушення.

Отже, обов'язковою передумовою для застосування відповідачем заходу впливу є встановлення правопорушення у сфері фінансових послуг.

Відповідно до змісту ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з акта перевірки №479/13-14/13/6 від 07.07.2016 року відповідач дійшов висновку про порушення позивачем норм законодавства щодо несплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін 14.12.2015 року власниця пошкодженого транспортного засобу подала Товариству заяву про страхове відшкодування з копіями всіх необхідних документів, отже в силу вимог ст. 36 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у позивача було 90 днів з дня отримання такої заяви для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його.

Так, рішення про здійснення страхового відшкодування позивачем прийнято 11.03.2016 року, а перерахування страхового відшкодування у розмірі 6778,27 грн. здійснено лише 24.03.2016, тобто з пропущенням передбаченого ст. 36 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" строку.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що прострочення виплати страхового відшкодування особі, яка має право на отримання такого відшкодування не з вини страховика, позивачем суду не надано.

Також, суд звертає увагу, що 22.06.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено угоду про припинення зобов'язання переданням відступного. Відповідно до п. 1 даної угоди, сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування за подією, що мали місце 11.12.2015 року складає 16 983,80 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позивач за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з його вини повинен сплатити особі, яка має право на отримання такого відшкодування, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, про що відповідач вказував позивачу, як у акті №479/13-14/13/6 від 07.07.2016 року, так і в розпорядженні №1734 від 21.07.2016 року та, відповідно, вимагав усунути таке порушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» не виконано вимоги розпорядження, а, відтак, не усунуто порушень вимог законодавства, про які йде мова у даному розпорядженні та не надано Комісії документів, на підтвердження цього.

При цьому, суд звертає увагу, що як вбачається зі змісту акту про правопорушення Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" законодавства про фінансові послуги №479/13-14/13/6 від 07.07.2016 року та підтверджено представником відповідача, Комісією при прийнятті оскаржуваного рішення була врахована інформація, вказана у листі, що були направлені позивачем на виконання вимог розпорядження.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що Нацкомфінпослуг як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність свого рішення, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В. І. Келеберда