Справа № 487/3380/16-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3380/16-а
Провадження № 2-а/487/74/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.

при секретарі Акімовій Т.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бондарєва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Заводському районному суді м. Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій незаконними та зобов'язання поновити виплату пенсій,

В С Т А Н О В И В:

05.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області поновити йому нарахування та виплату пенсії за вислугою років з 01.07.2016 року у раніше встановленому розмірі; визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 21.06.2016 року за № 27/1; витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача, мотивуючи тим, що з 2006 року він перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. В період з 01.04.2015 р. до 31.12.2015 р. пенсія йому тимчасово не виплачувалась, та з 01.01.2016 р. була відновлена. Однак згідно рішення Головного УПФУ в Миколаївській області №27/1 від 21.06.2016 року йому необхідно повернути на рахунок відповідача надміру виплачену пенсію, за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 р. в загальному розмірі - 11205 гривнь 96 копійок. Позивач такі дії відповідача вважає неправомірними та протизаконними, оскільки вказана сума надміру виплаченої пенсії утворилась не з його вини, жодних зловживань щодо отримання пенсії ним не здійснювалось.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в ньому, просив його задовольнити.

Представник відповідача Бондарєв Р.С. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, який знаходиться на обліку в головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, позивачу, як працюючому на спеціальній посаді, тимчасово припинена виплата пенсії з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року. У зв'язку з внесенням змін до ст.54 Закону № 2262-ХІІ, а саме тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до Закону поновлюється. Оскільки позивач є ветераном військової служби та враховуючи особисту заяву, виплата пенсії позивачу була поновлена в повному обсязі з 01.01.2016 року. На виконання листа Пенсійного фонду України від 29.03.2016 року № 10560/02-12 Головним управлінням проведено перевірку пенсійних справ осіб, які мають статус «ветеран військової служби». За результатами перевірки встановлено неправомірність нарахування та виплати пенсії позивачу, у зв'язку з тим, що він проходить службу в органах місцевого самоврядування. Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ від 07.06.2001 року, зокрема передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Таким чином, на час проходження служби позивача в органах місцевого самоврядування виплату пенсії необхідно припинити. Крім того, головне управління заперечує проти вимог позивача щодо стягнення судового збору, оскільки, відповідно до ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VІ від 09.07.2003 року кошти Пенсійного фонду України мають цільове призначення.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З 01.01.2006 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 11.01.2006 року позивач проходить службу в управлінні з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Миколаївської міської ради на посаді начальника відділу захисту населення і територій, що підтверджено ксерокопією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.09.1983 року.

Відповідачем позивачу припинено виплату пенсії за вислугою років з 01.07.2016 року через невнесення Законом України «Про внесення до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015 року відповідних змін в Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо виплати пенсій пенсіонерам, які мають статус ветеранів військової служби, за наявності заробітку (прибутку), про що свідчить лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 2161/03 від 22.06.2016 року.

У встановленому законом порядку позивач звернувся до Головного УПФУ в Миколаївській області із заявою про поновлення виплати йому пенсії як ветерану військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 січня 2016 р. по 30.06.2016 р. позивач отримував пенсію як ветеран військової служби, однак, на переконання відповідача, не мав права на отримання вказаної пенсії, що підтверджено довідкою Головного УПФУ в Миколаївській області від 21.06.2016 р. за № 1767, з якої вбачається, що позивачу ОСОБА_1 за період з січня 2016 р. по червень 2016 р. було фактично виплачено 11205 гривень 96 копіок, однак за даний період пенсію не нараховано взагалі.

Згідно Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за № 27/1 від 21.06.2016 р. вбачається, що в зв'язку з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством, за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 р. утворилась переплата пенсії ОСОБА_1 в загальному розмірі 11205 гривень 96 копійок, в результаті отримання пенсії в період проходження служби в органах місцевого самоврядування. Сума переплати пенсії підлягає поверненню позивачем ОСОБА_1 Головному УПФУ в Миколаївській області.

У своїх запереченнях представник відповідача посилався на те, що згідно ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Посилання представника відповідача на те, що позивачу припинено виплату пенсії та стягнено надмірно виплачену пенсію, за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року у розмірі 11205 гривень 96 копійок, правомірно, згідно ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року встановлено факти, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуюються.

Що стосується посилання представника відповідача на те, що виплати пенсії повинні робитися з моменту прийняття рішення Конституційним Судом України, то суд не погоджується з даною позицією, виходячи з рішення Європейського Суду з прав людини (Справа "Проніна проти України") від 18.07.2006 року, у якому зазначено, що у правовій системі України, де фізична особа не має права індивідуального звернення до Конституційного Суду України, національні суди мають досліджувати питання відповідності нормативних актів Конституції (254к/96-ВР) і, якщо існує сумнів, звертатися з клопотанням про відкриття конституційного провадження. Однак з точки зору відповідного законодавства цю систему не можна тлумачити як таку, що вимагає від звичайних судів детально розглядати питання щодо конституційності, яке порушує сторона цивільного провадження, або зобов'язує суди передавати кожне таке питання до Конституційного Суду. Очевидно, суди загальної юрисдикції користуються певною дискрецією щодо розгляду питань конституційності, які виникають в рамках цивільного провадження.

Тому, позивачу ОСОБА_1 необхідно поновити нарахування та виплату пенсії за вислугою років з 01.07.2016 року без обмеження гриничного розміру.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-11, 94, 159, 161-163 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій незаконними та зобов'язання поновити виплату пенсій - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 21.06.2016 року за № 27/1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за вислугою років з 01.07.2016 року без обмеження граничного розміру.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одної) гривні 20 копійок відшкодувати позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Заводського районно суду

міста Миколаєва В.В.Кузьменко