Справа № 2-а-202/2010
Суддя: Жаворонок В. П.
Дата ухвалення: 2010-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд Сумської області
Справа №2-а-202/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі

головуючого- судді Жаворонка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Тростянецькому районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона має статус дитини війни і, відповідно до ст.6 розділу 2 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-ІV від 18.11.2004 р., щомісячно, починаючи із січня 2006 року, має право на отримання соціальної грошової допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У 2009 році позивачці така допомога виплачується в розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, всупереч вимогам, встановленим ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Сума недоотриманої соціальної допомоги за 2009 рік становить 1305 грн.60 коп., яку позивач просить стягнути на її користь, а також просить зобовязати відповідача в подальшому виплачувати допомогу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву, у якій просив розглянути справу у відсутності представника відповідача та додав до справи письмове заперечення, де зазначено, що дійсно пенсії дітям війни мають підвищуватись на 30% мінімальної пенсії за віком, проте, відповідно до ст.7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який передбачає механізм цих виплат, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України внесено зміни до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії, або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дана доплата позивачеві виплачується у повному обсязі.

Відповідач у запереченні також зазначив, що Ухвалою від 19.05.2009 року №27-у/2009 Конституційний суд України висловив позицію щодо:

-наявності законодавчої прогалини, що полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30% якої мають підвищуватись дітям війни або довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, і який підлягає визначенню законодавцем, а не судом,

-однозначності вимоги ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообоязкове пенсійне страхування щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого в абз.1 ч.1 цієї ж статті, виключно для розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом,

-єдиного джерела фінансового забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни -коштів Державного бюджету України.

У письмовому запереченні також зазначено, що УПФ в Тростянецькому районі діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без участі сторін, а позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується посвідченням пенсіонера, де мається вказана відмітка (а.с.4).

Відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (у редакції від 18.11.2004 року, чинній у 2009 році), дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Згідно ч.ч.2,3 ст.22 Конституції України конституційні права й свободи гарантуються, і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Починаючи з 01.01.2009 року позивачу виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, судом встановлено, що всупереч вимогам ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та ст.22 Конституції України, соціальна грошова допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року позивачу не виплачувалась.

Конституцією України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Ст.8 Конституції України передбачає, що Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України й повинні відповідати їй. Принцип верховенства права передбачає, що всі підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати за своїм змістом Конституції України.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні гарантії, установлені дітям війни, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачено чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення достатнього життєвого рівня (ст. 48 Конституції України), який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч.3 ст.46 Конституції України), то звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Зупинення його дії можливе за умови введення відповідно до п.31 ч.1 ст.85, п.19 ч.1 ст.92 Конституції України надзвичайного

стану (ст.64 Конституції України) (Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги через законодавчу неурегульованість питання щодо механізму виплати пенсії, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни із огляду на наступне.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Статтею 71 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Суд вважає також безпідставними посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги через законодавчу неурегульованість питання щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком, і те, що такий розмір не може бути визначений згідно ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. З огляду на принцип законності, закріплений ст.9 КАС України, відповідно до ч.7 якої у разі

відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Таким чином, мінімальний розмір пенсії необхідно визначати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

З урахуванням того, що позивачка з 01.01.2009 року щомісячно отримує добавку до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, суд вважає за необхідне не стягнути недоотримані позивачем кошти, а зобовязати відповідача провести нарахування соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період із 01.01.09 року з урахуванням фактично виплачених сум.

З 01.01.2009 року по 01.12.2009 року відповідач мав сплатити допомогу до пенсії у розмірі 1795 грн. 20 коп. (в тому числі січень 2009 року544х30%=163,20 грн.; лютий-544х30%=163,20 грн.; березень -544х30%=163,20 грн.; квітень-544х30%=163,20 грн.; травень-544х30%=163,20 грн.; червень-544х30%=163,20 грн.; липень-544х30%=163,20 грн.; серпень-544х30%=163,20 грн.; вересень-544х30%=163,20 грн.; жовтень- 544х30%=163,20 грн.; листопад- 544х30%=163,20 грн.)

Як вбачається з довідки відповідача позивачу сплачено за період з 01.01.09 року по 01.12.09 року 547 грн. 80 коп. (а.с.16).

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної допомоги до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Суд також вважає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Керуючись ст.ст.7,11,70,71,94,160-163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Тростянецькому районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та сплатити недоплачену суму підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.01.2009 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 3(три) грн.40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, із подачею копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя