Справа № П/811/1722/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року справа № П/811/1722/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Голованівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Голованівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 7520,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем існує податковий борг в розмірі 7520,24 грн., який відповідачем добровільно не сплачений.

Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав (а.с.62).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності Добровеличківським районним управлінням юстиції в Кіровоградській області 22.11.2007 р. (а.с.10-16) та згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування є платником єдиного податку (а.с.29-30).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 Податкового кодексу України. Згідно пунктів 291.2. та 291.3. статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Згідно підпункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

За приписами пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку. Згідно з підпунктом 2 цього пункту до другої групи належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Сума податкового боргу (недоїмки) ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом становить -7520,24 грн., яка складається з:

- єдиний податок з фізичних осіб, у сумі - 4430,24 грн., з них штрафні (фінансові) санкції у розмірі - 3060,00 грн., пеня у сумі - 1370,24 грн. (а.с.24-28).

Вказана заборгованість виникла у результаті камеральної перевірки податкової звітності за період 01.01.2013 року по 06.07.2015 року (акт перевірки від 06.07.2015 року - 1700/НОМЕР_1) винесено податкове повідомлення - рішення № від 22.07.2015 року, яким було нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн.; камеральної перевірки податкової звітності за період 2013 року та за період року (акт перевірки від 28.07.2015 року №174/1700/НОМЕР_1) винесено податкове повідомлення - рішення № від 12.08.2015 року, яким було нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі - 2040,00 грн. (а.с.16-21).

Також відповідно інтегрованих карток платника податків ФОП ОСОБА_1 нараховано пені за несвоєчасну сплату, у сумі - 1370,24 грн.

Щодо заборгованості з податок на доходи фізичних осіб судом встановлено наступні обставини.

Вказана заборгованість виникла у результаті камеральної перевірки податкової звітності за період 2013 року та за період 2014 року (акт перевірки від 28.07.2015 року №174/ 1700/НОМЕР_1)?, на підставі якої винесено податкове повідомлення - рішення №004041704 від 12.08.2015 року, яким було нараховано податкові зобов'язання в сумі 2640,00 грн. (а.с.21).

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подання податкової декларації до податкового органу передбачено ст. 49 ПК України.

Згідно з пп.. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

30.01.2014 р. податковим органом сформовано податкову вимогу № 115-11, яку направлено на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням (а.с.35).

На час розгляду справи доказів добровільної сплати відповідачем суми заборгованості суду не надано, а тому вона підлягає примусовому стягненню на користь позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 162,163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов Голованівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 7520 (сім тисяч п'ятсот двадцять) 24 коп. на користь Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2