Справа № 263/16662/16-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що інспектором УПП у м. Маріуполі ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 330200 від 30.10.2016 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності, за ст.122 ч.1, ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Адміністративних правопорушень, викладених у вищевказаній постанові він не вчиняв, про що ним були надані письмові пояснення інспектору патрульної поліції. Більш того, він взагалі не міг бути правопорушником при обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, оскільки 30.10.2016 року він не керував автомобілем НОМЕР_1, а надавав допомогу водієві зазначеного автомобіля, що зробив вимушену зупинку через технічну несправність. Також, інспектор патрульної поліції не мав права вимагати від нього предявлення полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він не був учасником дорожнього руху та не керував транспортним засобом. З огляду на викладене, вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, оскільки вищевказаних адміністративних правопорушень він не вчиняв правил дорожнього руху не порушував, у звязку з чим просив скасувати зазначену постанову. Вищевказану постанову він 08.11.2016 року оскаржував до УПП у м. Маріуполі, однак його звернення було розглянуто з порушенням строку та не в повному обсязі. Лист з відповіддю від 25.11.2016 року він отримав поштою лише 19.12.2016 року, тому просив поновити йому пропущений строк оскарження даної постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та наданих письмових поясненнях, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала до суду письмові заперечення проти позову, справу просила розглянути за її відсутністю.

Зясувавши думку позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи, що позивач оскаржував постанову від 30.10.2016 року до УПП у м. Маріуполі, тому строк звернення до суду з даним позовом було пропущено ним з обєктивних причин, суд з метою захисту прав та законних інтересів позивача, вважає можливим поновити останньому строк звернення до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення Серії АР № 330200 від 30.10.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1, ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Проте, всупереч вищезгаданим нормам, відповідач не представив суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем вказаних адміністративних правопорушень та правомірності винесення оскаржуваної постанови. Відтак, доводи позивача не спростовано.

При цьому, додані до заперечень відповідача копії рапортів працівників патрульної поліції, які є внутрішніми документами поліції, суд не може визнати належними та беззаперечними доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 330200 від 30.10.2016 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, так як у матеріалах справи відсутні дані, які спростовують заперечення останнього щодо відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 ч.1, ст. 126 ч. 1 КУпАП, а саме: пояснення свідків, які могли б підтвердити факт вчинення ним правопорушення, матеріали відеозйомки тощо, а справа закриттю у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень, оскільки відповідачем не надано доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Постанову про накладення адміністративного стягнення Серії АР № 330200 від 30.10.2016 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ст.122 ч.1, ст. 126 ч. 1 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Шатілова