Справа № 373/2351/16-а
Суддя: Залеська А. О.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2351/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Залеська А.О.

за участі секретаря Руденко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області молодшого лейтенанта поліції Петрик Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить визнати протиправною та скасувати Постанову про адміністративне правопорушення серія ПС2 №922685 від 16 грудня 2016 року, згідно якої на нього накладено штраф у розмірі 425 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 16 грудня 2016 року близько 10 години у м. Переяслав-Хмельницький Київської області керував автобусом марки «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_1 та не доїжджаючи до автостанції здійснив вимушену зупинку, оскільки автобус яким він керував вийшов з ладу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, та просив задовольнити його.

В судовому засіданні відповідач Петрик О.О. позов не визнав, вважає, що позов безпідставний та необґрунтований, оскільки водій ОСОБА_1 керуючи автобусом марки «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_1 здійснив не вимушену зупинку, а умисно блокував рух маршрутним транспортним засобам іншого підприємства, тобто своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому пояснив, що в протоколі та постанові у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 допустив описку, а саме замість ч.2 ст. 122 КУпАП вказав ч.1 ст.122 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АП2 №292381 від 16 травня 2016 року, винесеної інспектором Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області молодшим лейтенантом поліції Петрик Олександром Олександровичем, водію автобуса марки «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, що він порушив вимоги п.п.15.4, 15.9ж ПДР України, здійснив стоянку транспортного засобу,де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився, що мало місце 16 грудня 2016 року о 10 годині 00 хв. в м.Переяслав-Хмельницький по вул. Богдана Хмельницького. До нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425 грн.00 коп., що становить 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.15.4. Правил дорожнього руху України, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Згідно п.15.9.ж, Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється, зокрема, у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правилами ст. 2 КАС України рішення суб'єкта владних повноважень має бути прийнято на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалюючи оскаржувану постанову відповідач мав дотримуватись вимог Закону - ст. 283 КпАП України і прийняти повне законне та обґрунтоване рішення, зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм викладених у ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі за №1-11/2016р., положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 16 грудня 2016 року о 16 год., натомість постанова винесена інспектором одразу після складання протоколу на місці вчинення правопорушення. Отже, судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідач не дотримався вимог ст.276 КУпАП, оскільки адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати вказану справу про адміністративне правопорушення, є Переяслав-Хмельницький ВП ГУНП в Київській області.

Відповідно до вимог статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вищенаведені вимоги закону, відповідачем, який складав протокол по справі про адміністративне правопорушення і виносив оскаржувану постанову, дотримані не були, чим було грубо порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього, згідно ч.1 ст.122 КУпАП, санкція статті передбачає накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. 00 коп. або 50 штрафних балів, а постановою інспектора Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень 00 коп. Вказана помилка є суттєвою та не може бути виправлена судом.

Враховуючи встановлені в суді обставини, оцінивши надані сторонами по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови серія АП2 №292381 від 16 травня 2016 року, про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, молодшим лейтенантом поліції Петрик Олександром Олександровичем, підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст.22, 247, 287, 288, 289 КпАП України, керуючись ст.ст. 10, 11,17,18,70,71, 158, 160-163,171-2 КАС України ,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області молодшого лейтенанта поліції Петрик Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного правопорушення, серія АП2 №292381 від 16 травня 2016 року, про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.00 коп. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.О.ЗАЛЕСЬКА