Справа № 815/3467/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3467/14
УХВАЛА

15 лютого 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Груп» до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи - Приватне підприємство «Істок-777», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфлот-Продукт», про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача по виключенню з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів щодо іпотеки нерухомого майна, внесених на підставі Договору іпотеки від 23.02.2013 року; визнати дії відповідача щодо проведення державної реєстрації договору іпотеки від 23.02.2013 року, укладеного між ПП «Істок-777» та ТОВ «Інтерфлот-Продукт», посвідченого приватним нотаріусом Севастопольского міського нотаріального округу Рижковою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 141, та внесення відповідних записів про це до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно; зобов'язати відповідача видалити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи № 205312 про іпотеку нерухомого майна за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 106, запис № 205939 про заборону відчуження; видалити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 205626 про іпотеку нерухомого майна за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 112, та запис та № 206011 про заборону відчуження цього майна; видалити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 205842 про іпотеку нерухомого майна за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, 1, та запис № 206077 про заборону відчуження цього майна.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв'язку із непідсудністю спору суду адміністративної юрисдикції.

З огляду на матеріали справи, між ТОВ «Грін Груп» та ПАТ «АБ «Експрес-Банк» укладений договір про відступлення права вимоги від 06.03.2012 р., відповідно до якого первісний іпотекодержатель (ПАТ «АБ «Експрес-Банк») передав новому іпотекодержателю (ТОВ «Грін Груп») право вимоги за договором іпотеки, посвідченим 10.11.2006 р. приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. за реєстровим номером № 5200, укладеним між первісним іпотекодержателем та боржником, згідно з яким іпотекою майна боржника забезпечені вимоги первісного заставодержателя, що випливають з кредитного договору № 1220/06 від 10.11.2006 р.

За вказаним договором ТОВ «Грін Груп» є іпотекодержателем цілісного майнового комплексу за адресою: м. Білгород-Дністровський, вулю Ізмаїльська, 106; комплексу будівель і споруд за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, 1; цілісного майнового комплексу за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 112.

Підставою для звернення ТОВ «Грін Груп» за судовим захистом із даним адміністративним позовом слугувало проведення відповідачем державної реєстрації договору іпотеки від 23.02.2013 року, укладеного між ПП «Істок-777» та ТОВ «Інтерфлот-Продукт», посвідченого приватним нотаріусом Севастопольского міського нотаріального округу Рижковою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 141, та внесення відповідних записів про це до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема на підставі укладеного 22.02.2013 р. між ПП «Істок-777» та ТОВ «Інтерфлот-Продукт» договору іпотеки, яким забезпечені зобов'язання по договору позики від 20.02.2013 р., у т.ч. цілісним майновим комплексом за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 106.

Отже фактичною підставою для звернення позивача до суду адміністративної юрисдикції із даним позовом слугували дії та рішення реєстраційної служби щодо іпотеки нерухомого майна, яке вже перебувало в іпотеці ТОВ «Грін Груп». У позові ТОВ «Грін Груп» акцентує увагу, на тому, що позивач, як іпотекордержатель, не надавав згоди ані ТОВ «Інтерфлот-Продукт», ані ПП «Істок-777» на укладання такого договору.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий в означеній процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Згідно п.7 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо реєстрації договору іпотеки від 23.02.2013 року, внесення відповідних записів про це до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно випливають з договірних відносин, даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судом за правилами ГПК України.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі викладеного, суд вважає, що спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем не є управлінськими, а спір не підсудний суду адміністративної юрисдикції, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При зазначених вище обставинах суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 815/3467/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Груп» до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи - Приватне підприємство «Істок-777», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфлот-Продукт», про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя І.В. Завальнюк

.