Справа № 808/271/17
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/271/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

09 лютого 2017 року

Справа № 808/271/17

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Дуляницька С.М., перевіривши матеріали адміністративного позову за позовною заявою

Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Комунальної установи "Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради"

про стягнення податкового боргу

та виконання вимог ст.ст. 105, 106 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

"16" січня 2017 р. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Комунальної установи "Андріївська центральна районна лікарня Бердянської районної ради" про стягнення податкового боргу.

Ухвалою судді від 19.01.2017 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків до 09.02.2017 року.

Представник позивача подав клопотання, в якому просить відстрочити сплату судового збору. Необхідність відстрочення обґрунтовано тим, що тимчасовим кошторисом на 1 квартал 2017 року не передбачено витрат для оплати судового збору.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суддя приходить до висновку, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір").

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст.87, 88 КАС України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону України "Про судовий збір", повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Вказані висновки наведені в Довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", доведеній до відома суддів Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

В даному випадку Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звертається до суду з адміністративним позовом як суб'єкт владних повноважень, а тому покликання про те, що відсутні кошти не може слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до ст.10 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №484 від 22.05.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Враховуючи, що держава в особі Кабінету Міністрів України взяла на себе обов'язок забезпечити фінансування державних органів, яких позбавили пільг щодо сплати судового збору, а повне звільнення від сплати судового збору може бути застосовано лише до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє робити будь-які судові витрати, інакше вони неспроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Матеріали позовної заяви не надають можливості задовольнити клопотання позивача та відстрочити сплату судових витрат.

За таких обставин, процесуальний строк, встановлений позивачу для усунення недоліків позовної заяви ухвалою судді про залишення позовної без руху від 19.01.2017, підлягає продовженню для усунення недоліків позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом.

Керуючись ст. 102, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Продовжити процесуальний строк, встановлений для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою судді про залишення заяви без руху від 19.01.2017 року – до 02.03.2017 року.

Недоліки позовної заяви можуть бути усуненні шляхом виконання ст. 106 КАС України, а саме: наданням до позовної заяви оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", а саме – 222,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КАС України, особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Ухвала в частині продовження строку для усунення недоліків позовної заяви окремо не оскаржується.

Суддя С.М.Дуляницька

09 лютого 2017 року