Справа № 613/1244/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 р.Справа № 613/1244/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 28.12.2016р. по справі № 613/1244/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просила суд визнати дії Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з наданої довідки від 22.07.2016 року № 1410-04/04, виданої Богодухівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області, протиправними, а Рішення Богодухівського об,єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області незаконним; зобов'язати Богодухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця та виплатити їй пенсію з 01.12.2015 року у зв,язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та на підставі довідки Богодухівського об,єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 22.07.2016 року № 1410-04/04 із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2008 році в розмірі 80 % та здійснювати такі виплати в подальшому; зобов'язати Богодухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком загального захворювання з 01.08.2016 року, відповідно до довідки Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про заробітну плату № 1414-04/04 від 22.07.2016 року із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення в розмірі 80 % від суми місячного заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням раніше проведених виплат

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 28.12.2016 року по справі № 613/1244/16-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Зобов'язано Богодухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.08.2016 року з урахуванням нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні з 02.02.2014 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 %.

Відповідно до наданої ОСОБА_2 довідки про заробітну плату № 1414-04/04 від 22.07.2016 року, виданої Богодухівським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Харківської області вбачається, що ОСОБА_2 нараховані інші виплати заробітної плати, а саме: індексацію заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку, які не увійшли в розрахунок для призначення пенсій, відповідно до Закону Україну «Про державну службу» за період з 01.01.2012 року по 30.12.2013 року. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

26.07.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з 01.08.2016 року, відповідно до довідки про заробітну плату від 22.07.2016 року № 1414-04/04, виданої Богодухівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області. Дана довідка за формою та змістом відповідала вимогам, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

Листом Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 607-02/17 від 03.08.2016 року, з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу» було роз'яснено, що ОСОБА_2 призначена пенсія, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 % від суми заробітної плати державного службовця з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно вказаного листа відповідача,такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та компенсація за невикористану відпустку, не передбачено як складову частину заробітної плати, а тому вони не можуть бути враховані в заробіток, з якого обчислюють пенсію державному службовцю.

Отже, ОСОБА_2 з 2014 року отримує пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». При нарахуванні пенсії державного службовця до сум заробітної плати для призначення пенсії Управління не включило суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, хоча з вказаних сум відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були фактично нараховані та сплачені страхові внески.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», в структуру заробітної плати входить: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці.

Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу», виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Як передбачено ч. 2 ст. 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З огляду на вказане, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що обґрунтованість вимог щодо включення до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги, з метою проведення перерахунку пенсії, підтверджується також правовою позицію Верховного Суду України, що викладена у постанові від 20.02.2012 року по справі № 21-430а-11. У даній постанові Верховний Суд України звертає увагу на перевагу в застосуванні спеціальних норм, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії: ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає включення до заробітку для обчислення пенсії всіх видів оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Так, за змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 06.11.2013 року у справі № 21-350а-13, зокрема: у судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 18 травня та 20 грудня 2012 року (справи № К-10879/09, № К/9991/59887/12 відповідно), касаційний суд у подібних правовідносинах дійшов висновку про те, що матеріальна допомога, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується до заробітку для обчислення пенсії державного службовця.

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні ст. ст. 33, 37 Закону «Про державну службу» і в постановах від 20.02.2012 року, від 14.05.2013 року у справі № 21/125а13 та від 28.05.2013 року у справі № 21/97а13, і зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії.

Таким чином, пенсія позивачу повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дії Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що посилання в позові на довідку та в рішенні суду є неможливим, оскільки це не є належним захистом порушених прав позивача.

Колегія суддів також вважає, що позов в частині визнання протиправними дій Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та в частині зобов'язання Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату від 22.07.2016 року № 1410-04/04 із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2008 році в розмірі 80 % та здійснення таких виплат в подальшому, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Листом від 03.08.2016 року Богодухівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2 було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.215 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року посадові оклади працівників органів державної влади упорядковані в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією. Також постановою Кабінету Міністрів від 09.12.2015 року № 1013 внесені зміни до порядку проведення індексації грошових доходів населення, зокрема визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Отже, підвищення посадових окладів щ 01.12.2015 року є не що інше, як включення до посадових окладів працівників органів державної влади сум індексації, що накопичувалась протягом останніх років. Тобто, об'єктом індексації є як заробітна плата, так і пенсія: працюючий державний службовець отримує індексацію до розміру заробітної плати, а пенсіонер отримує індексацію до розміру пенсії.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії». Так, п. 4 даної постанови з 01.12.2015 року виключено. Тобто, перерахунки пенсій пенсіонерам ,яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу» не проводяться. Також, п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону про призначення всіх видів пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Таким чином, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, передбачених вищезазначеним законом, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

В редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року ст. 37 визначена в наступній редакції: «На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менше як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах держав державних службовців, а також особи, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування , а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування , а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування , а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тобто, призначення пенсії державним службовцям напряму пов'язано з застосуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, з ОСОБА_2 з 2014 року перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 %.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, на даний час всупереч ст. 37-1 Закону № 3723-XII Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року, п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року виключений і порядок перерахунку пенсій державним службовцям, в даному випадку повинен визначатися на підставі діючого Закону України «Про державу службу», який набрав законної сили 01.05.2016 року та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до Перехідних положень Закону України «Про державну службу», що набрав законної сили 01.05.2016 року, ст. 37 Закону (1993 року) діє щодо призначення та виплати пенсій державним службовцям при призначенні пенсії вперше, тоді як ст. 37-1 втратила чинність. Тому, з 01.12.2015 року перерахунок пенсій повинен здійснюватись у відповідності до Розділу 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що наведено у Перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-8 від 02.03.2015 року.

Відповідно до п. 5 Прикінцеві положення Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про перерахунок пенсії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» 26.07.2016 року. Враховуючи, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Таким чином, колегія суддів відмічає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Богодухівського районного суду Харківської області від 28.12.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції і вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування відповідачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 28.12.2016р. по справі № 613/1244/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 13.02.2017 р.