Справа № 760/18134/16-а
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/78/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі : - Казакова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати протиправними дії інспектора 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Карміряна Р.Л. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 034209 від 11.10.2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Карміряном Р.Л. відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 034209 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що позивач 11.10.2016 року близько 04:45 год., керуючи автомобілем Chevrolet Aveo н.з. НОМЕР_1 по вул. Йорданській у м. Києві, перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. До того ж, в протоколі зазначно, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.

Позивач вважає протиправними дії інспектора 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Карміряна Р.Л. щодо складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що дійсно 11.10.2016 року він знаходився на паркові біля будинку за адресою: вул. Приозерна, 12 в м. Києві. Коли позивач виходив з автомобіля до нього підійшли інспектори Управління патрульної поліції у м. Києві. Як стало зрозуміло пізніше, причиною його зупинення інспекторами стали почервонілі очі. А тому, інспектори склали протокол в якому зазначили, що позивач перебував в стані наркотичного сп'яніння, а тому відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, зазначає, що в протоколі позивач висловив не згоду з таким правопорушенням, та вважає, що відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків, не надавав. За своїм станом здоров`я не може приймати препарати, які б спричинили стан сп'яніння.

До того ж, автомобіль позивача був доставлений на штраф майданчик, про що було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Посилається, що інспектор Кармірян Р.Л. не зважаючи на вказані вище обставини та пояснення позивача, незаконно склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП складено з порушенням та в супереч вимогам ст. 254, 256 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м. Києві в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, зазначивши, що протокол АП2 № 034209 від 11.10.2016 року відносно ОСОБА_2 був винесений без дотриманням вимог чинного законодавства. З урахуванням вищенаведеного, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Карміряном Р.Л. було винесено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 034209 від 11.10.2016 року, за порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.7).

Зі змісту даного протоколу випливає, що 11.10.2016 року близько 04:45 год., керуючи автомобілем Chevrolet Aveo н.з. НОМЕР_1 по вул. Йорданській у м. Києві, перебував у стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні пояснень позивача, останній зазначає, що відповідач своїми незаконними діями при складанні протоколу суттєво порушив його права, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач, фактично не погоджується та заперечує проти порушення ним правил дорожнього руху і вважає, що оспорюваний протокол складено безпідставно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, суду пояснив, що 11.10.2016 року разом з Карміряном Р.Л. перебували на службі. В його присутності, Карміряном Р.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення останнім п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідного огляду в присутності двох свідків. Вважає, що протокол складений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Як наголошує ч.1 та ч.2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

За змістом ч.2 ст.70 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ч.2, ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положенням ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, ч. 1 ст. 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Положеннями ст. 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідність та законність дій щодо складання протоколу відповідачем має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України, регламентовано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідно до ст. 162 КАС України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві та не може бути скасованим, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 245, 246, 252, 254, 258, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2,10, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: