Справа № 547/1219/16-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р.Справа № 547/1219/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 27.12.2016р. по справі № 547/1219/16-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про скасування постанови в частині стягнення судового збору,

ВСТАНОВИЛА:

23.12.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в якому просило: визнати незаконними дії головного державного виконавця до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібної Ю.А. щодо стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 6400 грн. по виконавчому провадженню № 5307848 за вик навчи листом № 547/1171/14-а, виданого Семенівським районним судом 03.12.2014 р.; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібної Ю.А. від 08.12.2016 р. в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 6400 грн. з позивача по виконавчому провадженню № 53078481 за виконавчим листом № 547/1171/14-а, виданого Семенівським районним судом 03.12.2014 р.

Також позивач просив звільнити його від сплати судового збору або відстрочити чи розстрочити судовий збір, оскільки відповідач не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених для цієї мети.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області про звільнення від сплати судового збору або відстрочку чи розстрочку його сплати та залишено позов без руху.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 27.12.2016 р. про залишення позовної заяви без руху та прийняти нову ухвалу, якою звільнити позивача від сплати судового збору.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення, відстрочку чи розстрочку його сплати та залишаючи позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області без руху для сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України (обмеження фінансування) та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, (відсутність фінансування) не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Судовим розглядом встановлено, що 23.12.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області подана позовна заява до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в якій позивач одночасно просив звільнити його від сплати судового збору , або своєю ухвалою відстрочити, або розстрочити сплату судового збору на строк до ухвалення судового рішення у справі, у зв'язку з відсутністю коштів призначених на цю мету.

Проте, доказів в підтвердження майнового стану, який позбавляє позивача сплатити судовий збір, в розмірі встановленому законом, та доказів звернення суб'єкта владних повноважень з листом щодо внесення змін до кошторису, позивач до суду не надав.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про судовий збір" вказує, що звільнення від сплати судового збору є винятковим заходом та не може бути застосовано в даному випадку до суб'єкта владних повноважень із мотивів відсутності коштів на його рахунку.

Доводи апелянта, що ухвала суду першої інстанції суперечить вимогам чинного законодавства, так як відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в редакції станом на 01.01.2017 року (зі змінами, внесеними Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України") Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України Рішенням від 9 лютого 1999 року у справі N 1-7/99 конкретизував зазначений принцип, указавши, що положення частини першої статті 58 Конституції України щодо "незворотності" дії законів та інших нормативно-правових актів необхідно розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Одночасно, суд зазначив, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може передбачатися шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.

Під час вчинення процесуальних дій, які вимагають сплати судового збору (при забезпеченні доказів, при апеляційному чи касаційному оскарженні), пільги зі сплати судового збору мають визначатися на момент вчинення певної процесуальної дії, тобто процесуальний закон визначає свою дію в часі саме за часом вчинення відповідних процесуальних дій.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом законом не було встановлено пільг щодо сплати судового збору Пенсійним фондом України та його органами, у зв'язку з чим позивач мав обов'язок щодо його сплати.

Таким чином, відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 27.12.2016 року - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 106, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 27.12.2016р. по справі № 547/1219/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 13.02.2017 р.