Справа № 804/1289/16
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2017 рокусправа № 804/1289/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької північної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016р. у справі №804/1289/16
за позовом:Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль»
до: про:Криворізької північної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

03.03.2016р. Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» (далі - ДП «Криворізька теплоцентраль») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької північної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Криворізька північна ОДПІ) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій / а.с. 4-9 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2016р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/1289/16 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що рішенням відповідача № від 24.02.2016р. до підприємства за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовано штраф у розмірі 425972,53 грн. та нараховано пеню за період з 21.10.2015р. по 14.01.2016р. у розмірі 181839,62 грн., позивач вважає це рішення податкового органу необґрунтованим та безпідставним з огляду на те, що строк сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підприємством було пропущено у зв'язку з наявністю певних причин, а саме - арештом банківських рахунків підприємства, який було накладено державним виконавцем, через що позивач був позбавлений здійснювати будь-які розрахунки, у тому числі виплачувати заробітну плату працівникам, і відразу після зняття арешту позивач сплатив заробітну плату та сплатив єдиний внесок, позивач вважає, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не є одним з податків, тому при прийнятті рішення про застосування штрафу податковий орган повинен буд виходити з загальних принципів відповідальності - наявності вини, а оскільки вина позивача у даному випадку відсутня, позивач не ухилявся від сплати єдиного внеску, а сплатив його відразу після знаття арешту з рахунку підприємства разом з виплатою заробітної плати працівникам, тому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № від 24.02.2016р..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016р. у справі №804/1289/16 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення Криворізької північної ОДПІ № від 24.02.2016р.. (суддя Єфанова О.В. ) / а.с. 223-225 том 1/.

Відповідач, не погодившись з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 230-232 том 1/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 16.06.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 6-10 том 2/ , заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об'єктивно та повно з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено рішення у справі без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 16.06.2016р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні:

- представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 16.06.2016р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову;

- представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та доповненням до заперечень, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 16.06.2016р. у даній справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що відповідачем у справі 24.02.2016р. прийнято рішення №, яким до ДП «Криворізька теплоцентраль» застосовано штрафні санкції у розмірі 425972,53 грн. за період з 21.10.2015 року по 14.01.2016 року та нараховано пеню у розмірі 181839,62 грн. за несплату (неперахування, несвоєчасну сплату) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування / а.с. 10/, і це рішення є предметом оскарження у даній адміністративній справі.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) , який встановлює процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, а також підстави і порядок нарахування і сплати фінансових санкцій.

Сукупний аналіз положень ст.ст. 4,6,9, 25 цього Закону дає можливість зробити висновок про те, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами, платник єдиного внеску, зокрема, серед іншого зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, при цьому єдиний внесок нарахований за календарний місяць, повинен сплачуватись не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця, при цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі), а у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені вказаним Законом, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею, які стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів, про нарахування яких , посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску, а сума пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення.

Отже з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює питання нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вбачається, що даний внесок не є загальнообов'язковим податком, а тому при визначені відповідальності особи, яка не сплатила у встановлений чинним законодавством строк єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах визначених чинним законом, повинні застосовуватись загальні принципи визначення відповідальності, а саме наявність вини особи у вчиненні нею, чи не вчиненні, певних дії.

Так під час розгляду даної справи судом встановлено, що у зв'язку з несплатою сум єдиного внеску у державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» утворилася недоїмка за період з 21.10.2015 р. по 14.01.2016 р., що стало підставою для нарахування податковим органом штрафу у розмірі 20 відсотків від своєчасно несплачених сум та застосування пені до відповідача, про що винесено рішення 24.02.2016 року №.

Але у судовому засіданні судом також встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука В.В. від 24.10.2014р. у виконавчому провадженні ВП №27138066 / а.с. 12-13 том 1/ та постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. від 26.10.2015р. в рамках зведеного виконавчого провадження №8902686 накладено арешт на всі кошти позивача, що знаходяться на банківських рахунках підприємства / а.с. 14-15 том 1/.

Станом на момент розгляду даної справи судом першої інстанції позивачем у справі заборгованість по сплаті єдиного внеску за період з 21.10.2015 р. по 14.01.2016 р. була погашена та сплата цього внеску здійснювалась позивачем одночасно з перерахуванням коштів на оплату праці працівникам підприємства / а.с. 29-176 том 1/.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду даної справи, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, колегія суддів вважає, що відповідачем при винесенні рішення, яке є предметом оскарження, не було дотримано принципу пропорційності, а саме не враховано існування об'єктивних обставин, які унеможливили у встановлені Законом строки сплату позивачем сум єдиного внеску, а саме - наявність накладеного органами державної виконавчої служби арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках позивача, що свідчить про відсутність вини позивача у несвоєчасній сплаті єдиного внеску, що у даному випадку виключає накладення на суб'єкта господарювання штрафних санкцій, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок, щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та постановив правильне рішення про визнання протиправним та скасування рішення Криворізької північної ОДПІ № від 24.02.2016р.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 16.06.2016р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької північної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2016р. у справі №804/1289/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено - 10.02.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко