Справа № 754/14948/16-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/121/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

за участі секретаря - Давиденко І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі свого представника ОСОБА_2, звернулась до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просила: зобов'язати відповідача призначити позивачу з 28.09.2016 р. пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особлива важкими умовами праці,зайнятість вяких повний робочий день дає право на пенсію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що з 21 грудня 1987 року по 14 липня 1997 року ОСОБА_1 працювала ізолювальницею в будівельному тресті «Київпідземшляхбуд-2», правонаступником якого є ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2». Так, 21.12.1987 р. позивач була прийнята на роботу до спеціалізованого будівельно-монтажного управління №4 тресту «Київпідземшляхбуд-2» ізолювальницею. 10.04.1990 р. та 01.06.1995 р. позивачу було присвоєно відповідно 3 та 4 розряди ізолювальниці. 30.12.1994 р. спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4 тресту «Київпідземшляхбуд-2» було перейменовано в спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4 Акціонерного товариства «Трест «Київпідземшляхбуд-2». 02.10.1995 р. у зв'язку з реорганізацією позивач була звільнена зі спеціалізованого будівельно-монтажного управління №4 Акціонерного товариства «Трест «Київпідземшляхбуд-2» та прийнята на роботу ізолювальницею 4 розряду до спеціалізованого будівельно-монтажного управління №5 АТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2». 31.12.1996 р. позивач у зв'язку з реорганізацією була звільнена зі спеціалізованого будівельно-монтажного управління №5 АТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» та 02.01.1997 р. прийнята на роботу ізолювальницею 4 розряду до спеціалізованого будівельно-монтажного управління №3 АТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2». 14.07.1997 р. ОСОБА_1 звільнилась з АТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» за власним бажанням. За весь час своєї роботи у будівельному тресті «Київпідземшляхбуд-2», позивач працювала ізолювальницею на будівництві підземних споруд (трубопроводів).

28.09.2016 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підтвердження своєї роботи передбаченої списком №1 виробництв, робіт професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію, у будівельному тресті «Київпідземшляхбуд-2» підтверджувала записами в трудовій книжці. Одночасно, зважаючи на приписи ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач просила витребувати у ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» довідку про виконану нею роботу.

Листом 04.10.2016 р. Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність довідки з ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» про роботу, яка дає право на таку пенсію. Крім того, управління в своєму листі зазначили, що ними був направлен запит до ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» щодо витребування пільгової довідки, який залишився поза увагою. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, що змусило її звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року було відкрито скорочене провадження у справі.

За клопотанням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, 13.12.2016 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін по справі.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримадли позовні вимоги та просили суд винести постанову про задоволення позову з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що для підтвердження трудової діяльності позивача за Списком №1, необхідно було надати довідки установленого зразка, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 р. №920, проте оскільки ОСОБА_1 на підтвердження роботи зі шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії не надала відповідних документів, а тому управління відмовила позивачу про відсутність підстав для призначення їй такої пенсії.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що 28.09.2016 року позивач звернулась до Управління з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, при цьому позивач просила пенсійний орган надати їй допомогу в отриманні пільгової довідки у період її роботи у ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2», зазначивши адресу даного товариства.

Так, за наслідками розгляду заяви позивача про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач листом від 04.10.2016 № 14747/09 повідомив, що для підтвердження трудової діяльності позивача за Списком №1 останній необхідно надати довідки установленого зразка відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 р. № 920, проте оскільки ОСОБА_1 на підтвердження роботи зі шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії не було надано відповідних документів, відповідач зазначив про відсутність підстав для призначення такої пенсії. Крім того, управління в своїму листі повідомила позивача, про те, що ними був направлений запит до ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» щодо витребування пільгової довідки та наказів про атестацію робочих місць. Відповідь на данний запит, повинна була надійти на адресу позивача.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зі змінами) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи -працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1, списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Зокрема, за Списком №2: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

У свою чергу, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, від 25 листопада 2014 року, від 17 березня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 21-585а14 відповідно).

Згідно з положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, копія якої була подана відповідачу.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Такий порядок був затверджений і постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі за текстом Порядок № 637), який на час розгляду справи втратив чинність.

В данному Порядку № 637 п.п. 1,2 було зазначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, до січня 2004 року була трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з першим та другим абзацами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наведені норми свідчать, що необхідність надання заявником уточнюючої довідки та/або інших додаткових документів, виникає лише у разі відсутності відомостей в трудовій книжці про працю у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Поряд із цим, у трудовій книжці ОСОБА_1, записи відносно того, що позивач працювала повний чи неповний робочий день або залучалась до якоїсь іншої роботи у періоди з 21.12.1987 р. по 14.07.1997 р., відсутні.

Згідно зі ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.

Відповідно до третього абзацу п. 1.7 цього Порядку у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, фактично, заява позивача від 28.09.2016 про призначення їй вищезазначеної пенсії відповідачем не розглянута за правилами чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства України. Пенсійний орган згідно вимог діючого законодавства надав допомогу ОСОБА_1 щодо витребування пільгової довідки у ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2». Крім того, надана відповідачем листом від 04.10.2016 року відповідь на заяву ОСОБА_1, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, на ньому відсутня печатка відповідного органу, отже рішення за наслідками розгляду заяви не приймалося.

Більше того, із наявної відповіді наданої ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» саме вони відмовляють позивачу у видачі довідки про наявність у позивачки пільгового стажу, у звязку з тим, що вони вважають у позивача такий стаж відсутній.

Вказане у своїй сукупності, на думку суду, не свідчить про протиправну відмову відповідача у розгляді заяви позивача. Таким чином, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 183-2 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Повний текст постанови виготовлено 13.02.2017 року.

Суддя: Н.Г. Таран