Справа № 807/1651/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 рокум. Ужгород№ 807/1651/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

за участю представників

позивач: Власенко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07 лютого 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова складена в повному обсязі 13 лютого 2017 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження (далі відповідач, ЗЦРС), яким просить: 1) Визнати неправомірним рішення відповідача про відмову у виплаті підйомної допомоги на дружину та зобов`язати Західний центр радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів нарахувати та виплатити йому підйомну допомогу на дружину у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за серпень 2016 року, а саме 3056,76 грн.; 2) Визнати неправомірним рішення відповідача про відмову у виплаті підйомної допомоги на доньку та зобов`язати Західний центр радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів нарахувати та виплатити йому підйомну допомогу на доньку у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за серпень 2016 року, а саме 3056,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач проходить дійсну військову службу за контрактом та перебуває на грошовому забезпеченні у Західного центру радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України на посаді провідного інженера відділу оперативного управління Центру контролю космічного простору Західного центру радіотехнічного спостереження. Після прибуття на нове місце військової служби в ЗЦРС з 05.07.2016 р. зарахований до списків особового складу ЗЦРС. 12 вересня 2016 року позивач звернувся з рапортом про отримання підйомної допомоги на нього та членів його сім ї ,які переїхали з ним на нове місце військової служби у м. Мукачево, а саме на дружину та доньку. У виплаті підйомної допомоги на членів сім`ї було відмовлено на підставі того, що члени сім`ї набувають права на отримання підйомної допомоги коли будуть виписані за попереднім місцем проживання і прописані за місцем служби військовослужбовця. Вважає таку відмову протиправною, оскільки вона порушує права його дружини та доньки, гарантовані статтями 17 та 24 Конституцією України, Законами України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач до рапорту про виплату підйомної допомоги додав копії документів, в т.ч. й копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, виданих його дружині та доньці. Разом з тим, в паспорті дружини позивача відсутні штампи про зняття з реєстрації попереднього місця проживання особи та про реєстрацію місця проживання особи за місцем служби позивача. У відповіді на рапорт від 07.10.2016 р. позивача було повідомлено, що члени його сім`ї набудуть право на отримання підйомної допомоги після виписки їх за попереднім місцем проживання і прописки за місцем служби позивача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому, суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення судової кореспонденції та розпискою представника відповідача про повідомлення судом про встановлену дату і час нового судового засідання. Таким чином, судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи, та у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, справа розглянута за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що згідно наказу Державного космічного агентства України від 17 червня 2016 року № 14-оф "По особовому складу" позивач був увільнений від займаної посади провідного інженера групи контролю розробки, виготовлення та експлуатації автоматизованих систем управління наземних комплексів та засобів прийому і обробки інформації ракет-носіїв і космічних апаратів Дніпропетровського представництва генерального замовника Державного космічного агентства України та призначений провідним інженером відділу оперативного управління центру контролю космічного простору Західного центру радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів.

Згідно наказу ЗЦРС від 5 липня 2016 року № 52-ос "По особовому складу" позивача зараховано до особового складу ЗЦРС.

12 вересня 2016 року позивач звернувся із рапортом про виплату йому підйомної допомоги на нього та членів його сім`ї, які переїхали з ним для постійного проживання до нового місця служби. Для підтвердження факту переїзду членів сім`ї до нового місця служби позивачем додано копії довідок дружини та доньки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з реєстрацією фактичного місця проживання в м. Мукачево.

Листом начальника відділу кадрової роботи та документаційного забезпечення ОСОБА_2 на рапорт позивача повідомлено, що ОСОБА_1 має право на отримання підйомної допомоги особисто. Члени сім`ї набувають права на отримання підйомної допомоги, коли будуть виписані за попереднім місцем проживання і прописані за місцем служби військовослужбовця.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.3 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень(крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження) та згідно п.2 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється, в тому числі, на спори з приводу проходження публічної служби.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.91' Закону № 2011 при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2011 ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 р. № 370 затверджено Інструкцію про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 за № 940/3131 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 11 Інструкції на кожного члена сім`ї офіцера, прапорщика (мічмана) і військовослужбовця, який проходить службу за контрактом, що фактично переїхав для постійного проживання до нового місця служби військовослужбовця, у випадках, передбачених пунктами 1, 3 Інструкції, виплачується підйомна допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, належного військовослужбовцю на день приїзду членів сім`ї до місця його служби, з урахуванням пункту 2 Інструкції.

Якщо члени сім`ї прибули одночасно з військовослужбовцем, то підйомна допомога на них виплачується після дня, з якого військовослужбовець став до виконання обов`язків за посадою, на яку призначений, з тих самих окладів та додаткових видів грошового забезпечення, що й на самого військовослужбовця.

Відповідно до п. 14 Інструкції підйомна допомога на членів сім`ї виплачується військовою частиною, в яку призначений або де проходить службу військовослужбовець, за умови зняття з реєстрації їх за попереднім місцем проживання і реєстрації за місцем служби військовослужбовця, після надання довідки кадрового (стройового) органу про склад сім`ї (із зазначенням дати народження дітей, батьків, усиновителів), найменування населеного пункту, з якого прибула сім`я, дату прибуття сім`ї.

Відповідно до п. 16 Інструкції підйомна допомога військовослужбовцям, у тому числі на членів сім`ї, виплачується не більше ніж за два переїзди військовослужбовця протягом календарного року, пов`язані з призначенням на посади і передислокацією військової частини або підрозділу. При цьому фактичний переїзд військовослужбовця визначається за датою вступу його до виконання обов`язків за посадою або прибуття в новий пункт постійної дислокації військової частини (підрозділу), а членів сім`ї - за датою прибуття їх до нового місця служби військовослужбовця.

Як вбачається з матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання дружини та доньки позивача є в/ч АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги факт реєстрації постійного місяця проживання членів сім`ї позивача на території Автономної Республіки Крим, яка, згідно тексту ст.. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року №1207-VII (далі Закон 1207) , наразі є тимчасово окупованою територією України внаслідок збройної агресії Російської Федерації, суд розглядає вищезазначені законодавчі положення у сукупності із приписами вищезазначеного Закону та Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 р. № 1706- VII.

Законом 1207 визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1207 для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 р. № 1706- VII (далі Закон 1706)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закон 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Судом встановлено, що дружина та донька позивача є внутрішньо переміщеними особами, про що 12 серпня 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради видано ОСОБА_3 (донька позивача) довідку № та ОСОБА_4 (дружина позивача) довідку № .

Суд, зазначає, що у відповідності до Конституції України норми закону мають вищу юридичну силу у порівнянні із підзаконними нормативно-правовими актами, а таким чином застосуванню підлягають норми Законів України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Крім того, суд зазначає, що нормативно-правові акти, які визначають порядок виплати підйомної допомоги на військовослужбовців та членів їх сімей та встановлюють умову виписки за попереднім місцем проживання, прийняті задовго до вказаних подій в АР Крим та при прийнятті цих нормативно правових актів відповідні органи не мали можливість передбачити такі обставини.

Таким чином суд приходить до висновку, що не зняття з реєстрації за попереднім місцем проживання не може бути перешкодою для отримання підйомної допомоги, оскільки у дружини та доньки позивача відсутня можливість зняття з обліку за попереднім місцем проживання.

Згідно довідки ЗЦРС від 26 жовтня 2016 року № 168 розмір місячного грошового забезпечення у серпні 2016 року складає 6113,52 грн.

Таким чином, відповідач мав виплати підйомну допомогу на членів сім`ї позивача у загальній сумі 6113,52 грн. (50 % відсотків місячного грошового забезпечення за серпень 2016 р. на дружину та 50 % місячного грошового забезпечення за серпень 2016 р. на доньку)

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірності відмови у виплаті підйомної допомоги на членів сім`ї, позовні вимоги щодо визнання протиправною такої відмови підтверджені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення та слід визнати неправомірною відмову ЗЦРС у виплаті підйомної допомоги на дружину та доньку позивача та стягнути невиплачену підйомну допомогу у розмірі 3056,76 грн. на доньку та 3056,76 грн. на дружину.

У відповідності до ч. ч. 2, 5 ст. 94 КАС України та в зв`язку з відсутністю витрат відповідача, судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати неправомірною відмову Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Західного центру радіотехнічного спостереження у виплаті ОСОБА_1 підйомної допомоги на дружину та доньку.

3. Стягнути з Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Західного центру радіотехнічного спостереження підйомну допомогу на дружину ОСОБА_1 у розмірі 3056,76 грн. (три тисячі п`ятдесят шість гривень сімдесят шість копійок).

4. Стягнути з Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Західного центру радіотехнічного спостереження підйомну допомогу на доньку ОСОБА_1 у розмірі 3056,76 грн. (три тисячі п`ятдесят шість гривень сімдесят шість копійок).

5. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті