Справа № 336/4022/16-а
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 336/4022/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкової М.А., при секретарі Когут С.І,, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліцейського роти № 2 батальйону № 2 УПП м. Запоріжжя про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, вважає дії відповідача з винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 394380 від 02.07.2016 року незаконними, а саму постанову безпідставною та необґрунтованою. В позові вказує наступне:

02.07.2016 р. ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку у м. Запоріжжя по вул. Профсоюзів за знаком «Зупинка громадського транспорту», у звязку з тим, що автомобіль НОМЕР_1 не заводився. На автомобілі за твердженням позивача було ввімкнуто сигнал «аварійної зупинки». В результаті дій позивача направлених на усунення технічних несправностей, автомобіль зрушив з місця зупинки на метр з ввімкнутим «аварійним сигналом». Після чого позивач на вимогу співробітників поліції зупинився.

Працівником поліції, а саме відповідачем ОСОБА_2 було перевірено документи відповідача та складено постанову серії ПС2 № 394380 про накладення адміністративного стягнення у звязку з порушенням, на його думку, позивачем ОСОБА_1 вимог п. 15.9 ПДР України. Як вказує позивач, його доводи проте, що він вимушено зупинився у дозволеному місці з підстав технічної несправності автомобіля до уваги співробітником поліції прийняті не були. Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав постанову законною та обґрунтованою, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вивчивши обставини справи, приймаючи до уваги позицію позивача та пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд, на підставі ст.2 КАС України, перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом.

Так судом встановлено, що посадова особа винесла постанову в якій зазначено, що ОСОБА_1 02.07.2016 року здійснив зупинку автомобіля на зупинці громадського транспорту чим порушив вимоги правил 15.9 ПДР України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об"єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Відповідно до п. 15.9 «Е» ПДР України заборонена зупинка транспортних засобів ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

Стаття 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Системний аналіз вказаної норми, вказує на те, що адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення. До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об'єкту, об'єктивній і суб'єктивній сторонам та суб'єкту правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Суб'єктивною стороною адміністративного правопорушення , є психічна діяльність особи, пов'язана із вчиненням ним суспільно шкідливого діяння. Суб'єктивна сторона - це внутрішній бік проступку, психічні процеси, які відбуваються в свідомості суб'єкта, що характеризують його волю, викривають думки, наміри. Суб'єктивна сторона включає з себе: - вину; мету вчинення проступку; мотив. Вина, як основна і обов'язкова ознака суб'єктивної сторони, виражається у психічному ставленні особи до вчиненого проступку і його наслідків. Вина виявляється у формі умислу та необережності.

Так із матеріалів адміністративної справи, досліджених доказів і пояснень сторін судом встановлено, що при складанні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України, відповідачем ОСОБА_3 не перевірено наявності складу правопорушення. Не встановлено та ні чим обєктивно не підтверджено факт наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

ПДР України визначено, що вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, що перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі. Відповідно до п. 9.9. ПДР України Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі;

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати поряд із іншими обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи також чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи не додано жодних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо порушень норм КУпАП, які регулюють порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення. Матеріали відеофіксації витребувані ухвалою суду відповідачем не надані. Згідно пояснень відповідача ОСОБА_4 на теперішній час вказані матеріали знищені, свідків вказаного правопорушення не було, технічний стан автомобіля позивача, а саме посилання на його технічну несправність обєктивно не перевірялись. Відповідачем у судовому засіданні також підтверджену ту обставину, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була ввімкнена «Аварійна світлова сигналізація».

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що винесена відповідачем постанова про адміністративне правопорушення протирічить положенням ч.3 ст.2 КАС України, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 394380 від 02.07.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпровської області протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя М.А. Голубкова.