Справа № 612/772/16-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р.Справа № 612/772/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

за участю позивача та представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 21.11.2016р. по справі № 612/772/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області

про визнання незаконним та скасування рішення ХLIY сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18.06.2015 року " Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік,

ВСТАНОВИЛА:

02.11.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд:

- вважати причину пропуску строків оскарження поважними та поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом щодо визнання незаконним та скасування рішення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» № 71/ VI.

- визнати незаконним та скасувати рішення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» № 71/ VI.

15.11.2016 року позивач заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в порядку ст.117, в якому просив постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та заборони Берестівській сільській раді Близнюківського району Харківської області та будь-яким іншим посадовим особам, державним органам - суб'єктам владних повноважень застосовувати оскаржуване рішення Берестівська сільська рада Близнюківського району Харківської області при нарахуванні та стягненні земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік власниками земельних ділянок, які розташовані на території Берестівській сільській раді Близнюківського району Харківської області.

Ухвалою 21.11.2016 року Близнюківського районного суду Харківської області у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі №612/772/16-а - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року по справі №612/772/16-а, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та заборони Берестівській сільській раді Близнюківського району Харківської області та будь-яким іншим посадовим особам, державним органам - суб'єктам владних повноважень застосовувати оскаржуване рішення Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області при нарахуванні та стягненні земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік власникам земельних ділянок.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та помилково винесеною судом, а тому підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості клопотання, та посилався на відсутність доказів які б свідчили про очевидну протиправність оскаржуваного рішення, того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам саме до ухвалення рішення, чи того що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів до ухвалення рішення і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 року застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В даному випадку позивач, заявляючи клопотання про забезпечення позову, не навів належних обставин, які обумовлюють той факт, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Близнюківського районного суду Харківської області від 21.11.2016 року по справі № 612/772/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 21.11.2016р. по справі № 612/772/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 14.02.2017 р.