Справа № 2а/2570/57/2011
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/57/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

при секретарі Сапоненко А.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства «Варвамаслосирзавод» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Варвамаслосирзавод» (далі ПАТ «Варвамаслосирзавод») про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 23968,46 грн. та пені в розмірі 3077,66 грн., всього 27046,12 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем за 2008 та 2009 роки подані звіти, в яких норматив робочих місць для працевлаштування ПАТ «Варвамаслосирзавод» виконано. Проте, 06.12.2010 року від ТОВ «Срібнянський молокозавод» були отримані документи, відповідно до яких встановлено, що інвалід ОСОБА_3, який згідно звітів ПАТ «Варвамаслосирзавод» працював в них, був прийнятий на ТОВ «Срібнянський молокозавод» 1.11.2007 року, відповідно до наказу № 17 від 01.11.2007 року, та звільнений з роботи 1.05.2010 року, відповідно до наказу № 4 від 01.05.2010 року. Таким чином інвалід ОСОБА_3 працював у відповідача за сумісництвом, а відповідно до норм ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» виконанням нормативу робочих місць вважається працевлаштування інвалідів, для яких це місце роботи є основним. Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 20 вищезазначеного Закону відповідач повинен сплатили адміністративно-господарські санкції у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві за нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда за 2008 та 2009 роки, а також суму пені за несвоєчасну сплату вказаних санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі, оскільки найманий працівник ОСОБА_3, якому встановлена інвалідність, дійсно працював на їх підприємстві з 2001 року по вересень 2010 рік, був зайнятий повний робочий день та його місце роботи у ПАТ «Варвамаслосирзавод» було основним.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон) для підприємств (обєднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік у кількості одного робочого місця. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. N 70 звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2008 та 2009 роки норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів підприємством відповідача виконано повністю, що підтверджується звітами, наявними в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що найманий працівник, якому згідно із законодавством встановлено інвалідність ОСОБА_3 був прийнятий на посаду заготовача молока на підприємство відповідача 15 березня 2001 року, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу № 51 від 15.03.2001 року.

Згідно копії наказу про прийняття на роботу № 17, ОСОБА_3 прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Срібнянський молокозавод» на посаду слюсаря з 01.11.2007 року та звільнений з займаної посади 01.05.2010 року, що підтверджується копією наказу про розірвання трудового договору № 4 від 01.05.2010 року.

На підставі норм статтей 2 і 21 Кодексу законів про працю України найманий працівник має право на укладання трудового договору на одному чи водночас на кількох підприємствах, установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором чи угодою сторін.

Особливості роботи за сумісництвом (оплата праці, оформлення) визначені у КЗпП (зокрема ст. 102-1) та в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110.

Відповідно до п. 11 вищевказаної Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. На осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться тільки за місцем основної роботи.

За таких обставин єдиним критерієм, установленим нормативно-правовими актами України для розмежування основного місця роботи та місця роботи за сумісництвом, є місце ведення трудової книжки працівника.

З матеріалів справи вбачається, що найманий працівник ОСОБА_3 на підприємство відповідача був прийнятий 15.03.2001 року, де працював весь звітний період, повний восьми часовий робочий день, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу № 51 від 15.03.2001 року, копіями табелів обліку робочого часу, та, крім того згідно копії журналу обліку трудових книжок ПАТ «Варвамаслосирзавод» трудова книжка найманого працівника ОСОБА_3 серії АЖ № 255895 знаходилась на підприємстві відповідача та була йому видана після звільнення 30.09.2010 року на підставі наказу № 66, що підтверджується особистим підписом працівника в даному журналі, а отже місце роботи ОСОБА_3 у ПАТ «Варвамаслосирзавод» і є основним місцем працевлаштування.

За таких обставин суд вважає, що норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів підприємством відповідача у 2008 та 2009 роках виконано, а тому адміністративно-господарські санкції та пеня стягненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства «Варвамаслосирзавод» необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "Варвамаслосирзавод" - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: Заяць О.В.