Справа № 826/9065/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9065/16
Суддя доповідач : Земляна Г.В.
У Х В А Л А

10 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Земляна Г.В., перевіривши апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2016 року у справі за позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення з відповідача коштів,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою позивач подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу вважаю, що вона не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не подана поза межами строку, визначеного ч.2 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.2 ст.186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосуванні судом з ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Відповідно до положень ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, законодавством регламентовано десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та повноваження суду поновити апелянту цей строк в разі його пропуску за наявності поважних причин.

Водночас, своєчасність звернення особи з апеляційною скаргою та/або поважність причин пропуску вищевказаного процесуального строку входить до предмету доказування і повинна підтверджувати відповідними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що постанова прийнята в порядку скороченого провадження 22 липня 2016 року, та згідно штампу суду відправлено сторонам 01 серпня 2016 року (а.с.69), а з апеляційною скаргою апелянт звертається 16 січня 2017 року, тобто більше ніж через 6 місяців після прийняття оскаржуваної постанови.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

В обґрунтування пропуску подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції скаржник посилається на те, що ним вже подавалась апеляційна скарга на зазначену постанову суду першої інстанції, проте через відсутність коштів для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги була повернута скаржнику. У зв'язку з урегулюванням питання та сплатою судового збору 16 січня 2017 року позивач повторно звернувся з зазначеною апеляційною скаргою.

Разом з цим, суд вважає, що посилання на поважність пропуску строку подачі апеляційної скарги через відсутність видатків на сплату судового збору необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені доказами.

Водночас, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

При цьому, жодного документального підтвердження про намір та вчинення якихось дій щодо отримання коштів, необхідних для сплати судового збору вчасно, суду надано не було.

Така бездіяльність протягом більш ніж шести місяців, з моменту ухвалення судом першої інстанції постанови, в апріорі не може бути визнана судом в якості поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Так, згідно ч.2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами можна вважати, зокрема, тривале невиконання вимог ухвали суду. Подібна практика спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та є проявом неповаги до суду.

При цьому, в порушення ст.71 КАС України, жодних доказів вчинення дій для своєчасної сплати судового збору апелянтом не надано.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів було повернуто апелянту, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про без руху, проте повторно з апеляційною скаргою позивач звернувся лише 16 січня 2017 року.

Необхідно зазначити, що Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "МШ "Голуб" проти України" зазначено, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строків подання апеляційної скарги, з огляду на неповажність зазначених підстав.

Водночас, слід зазначити, що з метою допуску до правосуддя, суд роз'яснює апелянту, що він має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження та вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно абзацу 1 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки зазначена обставина перешкоджає прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, тому відповідно до вимог статтей 108 та 189 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а апелянту протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали слід усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин поважності пропуску строків на апеляційне оскарження постанови з документами на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів про поновлення строку апеляційного оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2016 року у справі за позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення з відповідача коштів - залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання вимог суду до строку встановленого судом, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановленні статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Київського апеляційного адміністративного суду Г.В.Земляна