Справа № 823/1963/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року справа № 823/1963/16

м. Черкаси

16 год. 07 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря - Дудки Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відмову ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, викладене у листі від 16.09.2016 №7891/6-16;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 02.09.2016 (вх. №17020/0/5-16-СГ від 02.09.2016) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (кадастровий номер - НОМЕР_1) та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий НОМЕР_1 площею 2,0000 га в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області погоджений у встановленому порядку, пройшов державну експертизу землевпорядної документації з позитивним висновком. Однак, відповідач відмовив в затвердженні цього проекту, оскільки поданий на затвердження проект землеустрою розроблений всупереч наказу ГУ Держземагентства у Черкаській області від 24.07.2014 №23-2278/14-14-СГ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: картографічні матеріали з визначеними на них контурами місця розташування земельної ділянки, яку ОСОБА_2 має намір отримати у власність, не відповідають графічним матеріалам розташування земельної ділянки, вказаної в наказі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Тобто, проект розроблений на дві різні земельні ділянки.

Представник позивача стверджує, що вищевказані обставини не відповідають дійсності, оскільки в наказі відповідача від 24.07.2014 №23-2278/14-14-СГ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відсутні будь-які додатки (у тому числі графічні). Відповідність місця розташування земельної ділянки була перевірна відповідачем на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою і порушення при цьому не були виявлені. А перевірка місцезнаходження земельної ділянки на стадії затвердження проекту землеустрою та відмова на цій підставі у затвердженні проекту, взагалі не передбачена чинним законодавством.

Отже, відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою, викладена в листі від 16.09.2016 №7891/6-16 є невмотивованою та протиправною.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-2279/14-14-СГ від 24.07.2014 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність, розташованої в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Приватним підприємством «Землемір» розроблений проект землеустрою щодо відведення позивачеві вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, на підставі якого 22.04.2016 відділом Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області внесені відповідні відомості в державний земельний кадастр щодо реєстрації цієї земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера НОМЕР_1.

Вказаний проект землеустрою погоджено відділом Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області, що підтверджується відповідним висновком від 21.04.2016 №585.

09 червня 2016 року в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області затверджений висновок державної експертизи землевпорядної документації, згідно з яким представлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність площею 2,0000 га гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, відповідає вимогам земельного законодавства та діючих нормативно-методичних документів, встановленим нормам і правилам та оцінюється позитивно; зауваження до землевпорядної документації відсутні.

02 вересня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 16.09.2016 №7891/6-16 позивача повідомлено, що проект землеустрою, поданий на затвердження до Головного управління, розроблений всупереч наказу ГУ Держземагентства у Черкаській області від 24.07.2014 №23-2278/14-14-СГ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: картографічні матеріали з визначеними на них контурами місця розташування земельної ділянки, яку ОСОБА_2 має намір отримати у власність не відповідають графічним матеріалам розташування земельної ділянки, вказаної в наказі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Тобто, проект розроблений на дві різні земельні ділянки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Земельні відносини регулюються Конституцією України 28 червня 1996 року, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно пункту "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 Земельного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Суд врахував ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, якою передбачено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до підп. 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року № 14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Частина 8 статті 118 Земельного кодексу України передбачає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 186-1 Земельного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Частина 6 вказаної статті передбачає, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Водночас згідно з ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України).

Аналіз наведених вище норм закону дає підстави для висновку, що розглядаючи питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідний суб'єкт владних повноважень може прийняти одне з двох рішень: або затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність, або ж відмовити у вчиненні таких дій.

Отже, відповідні повноваження органу виконавчої влади мають дискреційний характер, тобто дають можливість на власний розсуд вибрати один з кількох варіантів рішень.

Як свідчать матеріали справи, розроблений на замовлення ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність, розташованої в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації.

Під час судового розгляду справи відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що картографічні матеріали в проекті землеустрою з визначеними на них контурами місця розташування спірної земельної ділянки, яку ОСОБА_2 має намір отримати у власність, не відповідають графічним матеріалам розташування земельної ділянки, вказаної в наказі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Ухвалою суду від 10.01.2017 витребувано від Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області: графічні матеріали розташування земельної ділянки, вказаної в наказі ГУ Держземагентства у Черкаській області від 24.07.2014 №23-2279/14-14-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Вимоги ухвали суду від 10.01.2017 відповідачем не виконані, до суду не надано графічні матеріали розташування земельної ділянки, вказаної в наказі ГУ Держземагентства у Черкаській області від 24.07.2014 №23-2279/14-14-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідачем також не надано до суду письмові заперечення на адміністративний позов.

Відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015 від 07.04.2016 №993, спірна земельна ділянка площею 2,0000 га в адміністративних межах Великобурімської сільської ради (за межами населеного пункту) не передана у власність та не надана у користування.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області було подано погоджений у встановленому порядку проект землеустрою, суд вважає, що відмова відповідача в затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки площею 2,0000 га в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, викладена в листі № 7891/6-16 від 16.09.2016, є протиправною.

Приймаючи до уваги вказані обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 02.09.2016 (вх. №17020/0/5-16-СГ від 02.09.2016) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (кадастровий номер - НОМЕР_1) та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відмову ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, викладене у листі від 16.09.2016 №7891/6-16.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 02.09.2016 (вх. №17020/0/5-16-СГ від 02.09.2016) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (кадастровий номер - НОМЕР_1) та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 13.02.2017.