Справа № 523/14820/16-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/14820/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Малиновський О.М.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (далі УПФУ) про визнання неправомірними дій УПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати, зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату їй з 01 грудня 2015 року пенсії в розмірі 87% від заробітку, зазначеного у довідці, виданої 31 серпня 2016 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №20239/В/15-53-05-26, із всіма складовими заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд визнав неправомірними дії УПФУ щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати та зобов'язав УПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 жовтня 2016 року в розмірі 87% від заробітку, зазначеного у довідці, виданої 31 серпня 2016 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №20239/В/15-53-05-26, із всіма складовими заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, УПФУ подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 06 червня 2000 року перебуває на обліку в УПФУ та одержує пенсію за віком в розмірі 87% від заробітку у відповідність до Закону України «Про державну службу».

19 вересня 2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою, додавши до якої довідку Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №20239/В/15-53-05-26 просила провести їй перерахунок раніше призначеної пенсії в зв'язку з збільшенням заробітної плати.

УПФУ рішенням №103 від 21 вересня 2016 року відмовило позивачці у задоволені її вимоги посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-УІІІ та на Закон України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності з 01 травня 2016 року.

Відмова УПФУ в проведенні перерахунку і стала підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів по погоджується з таким висновком та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України Про держану службу (далі Закон) (в редакції станом на призначення пенсії) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Положеннями ст.37-1 Закону (в редакції станом на дату, з якої позивач просила провести перерахунок) передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.4 Постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії (в редакції до 15 грудня 2015 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV ( 432-15 ) "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" ( 3723-12 ), визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року виключено пункт 4 постанови № 865, яким раніше був встановлений порядок перерахунку пенсій, призначених на підставі Закону зі змінами, внесеними Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Також, п.6 вказаної постанови передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 грудня 2015 року.

Водночас колегія суддів зазначає, що згідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, п.2 рішення КСУ від 19 квітня 2000 року N 6-рп/2000 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень статті 58 Конституції України, статей 6, 81 Кримінального кодексу України (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) передбачено, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (стаття 15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (стаття 7).

Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом'якшують відповідальність особи.

З аналізу наведених норм та з огляду на конституційні положення, можна дійти висновку, що застосування постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 з 01 грудня 2015 року буде суперечити ст.58 Конституції України, тому колегія суддів вважає, що дата початкового правомірного застосування вказаної постанови КМУ є день її опублікування, а саме - 15 грудня 2015 року.

Таким чином, враховуючи наявність у позивачки права на проведення перерахунку пенсії з тієї дати, яка була зазначена як початкова, а саме - 01 грудня 2015 року та приймаючи до уваги, що станом на вказану дату необхідні нормативно-правові акти, на підставі яких пенсійний орган повинен здійснювати перерахунок пенсії, не втратили чинності (новий Закон України "Про державну службу" №889-VIII прийнято 10 грудня 2015 року, набув чинності 01 травня 2016 року; Постанова Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року набула чинності 15 грудня 2016 року), колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для перерахунку та виплати пенсії позивачці.

Отже, з огляду на зазначене та з урахуванням ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 17 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук