Справа № 750/11713/16-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Желтобрюх І.Л., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження відповідно до ст. ст. 41, 197 КАС України апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного УПФУ на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного УПФУ про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного УПФУ, в якому просить: визнати дії відповідача щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді протиправними; зобов'язати Чернігівське об'єднане УПФУ призначити та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді починаючи з 20.09.2016 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2016 року - позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному УПФУ та починаючи з 20.09.2016 року отримує довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88 % суми заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді.

20.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Розпорядженням від 28.11.2016 року №827103 Чернігівського об'єднаного УПФУ ОСОБА_2 призначено довічне грошове утримання судді у розмірі 88% заробітної плати, взявши до уваги стаж 24 роки 4 місяці 17 днів.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії Чернігівського об'єднаного УПФУ у призначені ОСОБА_2 довічного грошового утримання судді в розмірі 88%, замість необхідних 90%, заробітної плати є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 07.07.2010 року), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно п. 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» вказаного Закону передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 призначена на посаду народного судді Корюківського районного народного суду Чернігівської області 04.05.1992 року та працювала під час дії Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992, положеннями статті 43 якого передбачено право кожного судді, який пропрацював на посаді судді не менше 20 років, право на відставку.

Також, п. 3.1 Постанови КМ України від 03.09.205 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 в період з 01.09.1983 по 30.06.1988 роки навчалась на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка за денною формою.

Так, у зв'язку з прийняттям Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 - втратив чинність, однак у відповідності до п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» даного Закону, позивач не втратила свого права на зарахування до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що крім стажу роботи позивача на посаді судді, який становить 24 роки 4 місяці 5 днів, ОСОБА_2 має 2 роки 5 місяців стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, який складається з половини строку навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка, з урахуванням половини строку навчання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Таким чином, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного УПФУ - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Файдюк В.В.