Справа № 2а/2570/3947/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2017 р. м. Київ К/800/19300/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Загородній А.Ф., Швець В.В.,

секретар судового засідання - Іванова Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р. у справі за його позовом до управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області про поновлення на публічній службі,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказів від 04.10.2012р. №54-ос про накладення дисциплінарного стягнення та від 04.10.2012р. №55-ос про його звільнення зі служби; поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2013р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р., позовні вимоги залишено без задоволення.

З такими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.01.2007р. позивач уклав контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації на строк до досягнення граничного віку перебування на службі.

Наказом голови Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 26.01.2007р. №11-ос позивача прийнято на службу за контрактом по Управлінню в Чернігівській області та присвоєно спеціальне звання майор.

Наказом начальника Управління від 19.07.2012р. №30 призначено службове розслідування щодо факту можливого витоку інформації, що становить державну таємницю, та/або службової інформації з метою з'ясування фактів можливих порушень вимог нормативно-правових актів, причин та умов, що цьому сприяли.

За результатами проведеного службового розслідування складено Акт №51/5-531дск від 15.08.2012р. та встановлено, що внаслідок порушення вимог нормативно-правових актів (Інструкції з організації діловодства в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації, Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію) позивачем інформація, що містилась в апеляційних скаргах на постанову Чернігівського районного суду від 15.06.2012р. та яка, відповідно до висновку державного експерта з питань таємниць від 13.08.2012р. №08/01/01-2566, підпадає під дію пункту 4.15 Переліку, тобто є службовою інформацією Держспецзв'язку, стала відома третім особам, а саме посадовим особам Чернігівського районного суду та апеляційного суду Чернігівської області.

Дані порушення виникли внаслідок неналежного виконання службових обов'язків, визначених в Посадовій інструкції, а саме вимог пункту 2.15, 22.16, 2.20 щодо виконання вимог Інструкції з таємного та нетаємного діловодства, вимог по забезпеченню режиму секретності.

28.09.2012р. затверджено Акт №51/5-651дск про результати службового розслідування по факту встановлення вимог чинного законодавства, які було порушено. Відповідно до даного Акту позивач протягом року неодноразово (систематично) не виконував умови контракту про проходження служби, неодноразово порушував службову дисципліну і притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: за недбале ставлення до виконання службових обов'язків наказом начальника Управління від 21.04.2009 №20-ос оголошено сувору догану; за порушення службової дисципліни та недбале ставлення до виконання службових обов'язків, наказом т.в.о. начальника Управління від 26.08.2010р. №50-ос оголошено попередження про неповну службову відповідність; за порушення службової дисципліни та невиконання наказу начальника Управління, наказом начальника Управління від 15.09.2011р. №35-ос оголошено догану; за порушення службової дисципліни та невиконання наказу начальника Управління, наказом начальника Управління від 22.02.2012р. №7-ос оголошено сувору догану; за недбале ставлення до виконання службових обов'язків та невиконання наказу начальника Управління, наказом начальника Управління від 10.05.2012р. №18-ос оголошено попередження про неповну службову відповідність. Два останні стягнення не зняті.

На підставі даного Акту розслідування наказом начальника управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області від 04.10.2012р. №54-ос на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Наказом начальника управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Чернігівській області від 04.10.2012р. №55-ос позивача звільнено зі служби за підпунктом 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу (у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту особою начальницького складу).

Залишаючи позовні вимоги без задоволення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що службовим розслідуванням було встановлено систематичне невиконання умов контракту, з чим позивач був ознайомлений; він неодноразово був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, частина з яких не була знята, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних наказів.

Такі висновки судів колегія суддів вважає передчасними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 15 Дисциплінарного статуту Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного правопорушення, вчиненого особою рядового або начальницького складу начальник має право призначити службове розслідування.

Відповідно до статті 17 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про правопорушення стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом вчинення правопорушення службового розслідування, на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладене не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

В ході розгляду справи судами встановлено, що дисциплінарне стягнення накладене на позивача на підставі Акту про результати службового розслідування від 28.09.2012р. №51/5-651 дск.

Зазначений Акт містить перелік раніше накладених на позивача дисциплінарних стягнень і відомості щодо проведеного 15.08.2012р. відносно позивача останнього службового розслідування з приводу допущених ним порушень під час оскарження постанови Чернігівського районного суду від 15.06.2012р.

В той же час Акт служб розслідування від 28.09.2012р. №51/5-651 дск не містить відомостей для з'ясування обставин щодо якого саме дисциплінарного правопорушення воно проведено і який саме новий дисциплінарний проступок вчинив позивач, хоча за змістом підпункту 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. № 1828) особа рядового і начальницького складу може бути звільнена зі служби лише за новий проступок, вчинений після застосування до нього заходів дисциплінарного стягнення.

В порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення судами не з'ясовано, яке саме дисциплінарне правопорушення стало підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення та чи дотримано передбачений статтею 17 Дисциплінарного статуту місячний з дня закінчення службового розслідування строк його накладення.

Також судами не дано оцінку доводам позивача з приводу накладення на нього дисциплінарного стягнення неуповноваженою особою.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами порушено норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що тягне за собою обов'язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

А.Ф. Загородній

В.В. Швець