Справа № 808/2951/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року (о 14 год. 15 хв.) Справа № 808/2951/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Токмацька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач або Токмацька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) із позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач або ОСОБА_1С.), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 3 241,97 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та зазначає, що сума заборгованості не змінилась.

Відповідач в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи відповідно до приписів частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається таким, що повідомлений належним чином, у звязку з чим, відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 15.04.2013 за № 2 001865, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься в матеріалах справи.

02.04.2015 внесено запис № 2001865 щодо припинення діяльності фізичної особи-підприємця за власним рішенням.

26.04.2013 ОСОБА_1 звернувся до Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

У зазначеній заяві відповідач просив перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності починаючи з 01.05.2013 з видів діяльності «10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.61 виробництво борошномельно-крупяної промисловості».

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування відповідач обрав 2 групу платників єдиного податку за ставкою податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначному цією главою.

Згідно з підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Відповідно до підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до підпункту 293.2 пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (пункт 295.1 статті 295 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України, сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Пунктом 299.1 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація субєкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу (пункт 299.10 статті 293 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно даних обліку та звітності Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, за відповідачем рахується податковий борг по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в сумі 3241,97 грн.

Податкова заборгованість у відповідача виникла внаслідок несплати встановленої ставки єдиного податку у розмірі 243,60 грн. щомісячно з січня по травень 2015 року. Так, відповідач мав сплатити суму єдиного податку з фізичних осіб за січень травень 2015 року, що становить 1192,67 грн., з урахуванням наявної переплати у розмірі 25,33 грн.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 відповідно до поданої до податкового органу заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності був ознайомлений з граничним терміном сплати єдиного податку (щомісяця не пізніше 20 числа поточного місяця) та сумою єдиного податку, належною до сплати щомісяця.

Крім того, Токмацькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати (перерахування) сум єдиного податку відповідачем за період з 20.07.2013 по 13.07.2016, за результатами якої складено Акт № 000002/08-12-13/НОМЕР_1 від 13.07.2016. Проведеною перевіркою встановлено що, в порушення пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України ОСОБА_1 не своєчасно сплачено єдиний податок за вказаний період.

На підставі акту перевірки № 000002/08-12-13/НОМЕР_1 від 13.07.2016, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № НОМЕР_2 від 26.07.2016, яким до відповідача застосовано суму штрафу, визначену на підставі статті 126 Податкового кодексу України у розмірі 50% грошового зобовязання погашеного із затримкою, що становить 2049,30 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було надіслано на адресу відповідача поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернуто до податкового органу без вручення. Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення суду не надані.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб становить 3241,97 грн.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожний громадянин України зобовязаний сплачувати податки та збори в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) обєкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є обєктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обовязок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного, сума сплати єдиного податку у розмірі 2073 грн. 20 коп. є узгодженою, проте не сплачена відповідачем у строк, передбачений Податковим кодексом України, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Пунктами 59.1 та 59.3 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З метою погашення податкового боргу, Токмацькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога форми «Ф» № 26-23 від 02.03.2015, яка повернута до податкового органу без вручення.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У відповідності до підпунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності ? шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Абзацом другим пункту 97.3 статті 97 Податкового кодексу України визначено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобовязань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно з підпунктом 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду справи податковий борг ОСОБА_1 з єдиного податку з доходів фізичних осіб складає 3241,97, у звязку з чим, вимоги Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про стягнення податкової заборгованості у зазначеному розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 94, 158, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 3241 (три тисячі двісті сорок одна) грн. 97 коп. на р/р 0186, одержувач: УК у Михайл.р-ні/Тимошівська/18050400, банк: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО: 813015, ОКПО: 37830868.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак