Справа № 808/3116/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року (11 год. 55 хв.)Справа № 808/3116/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» про стягнення податкового боргу,

за участі представників:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов від Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків ТОВ ТД «Фенікс, ЛТД» () у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків у сумі податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 3 954,74 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом з орендної плати за землю з юридичних осіб в загальному розмірі 3 954,74 грн. Борг виник внаслідок самостійного визначення відповідачем у декларації сум зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб, внаслідок нарахування штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями та внаслідок нарахування пені.

Представник позивача в судове засідання не прибув, 14 листопада 2016 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника податкового органу, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причину суду не повідомив. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв і клопотань до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись частиною 1 статті 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності встановив наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД», з 04 лютого 1992 року зареєстроване в якості юридичної особи.

Працівниками податкового органу стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» проведені камеральні перевірки податкової звітності по орендній платі за землю.

На підставі Акту перевірки №824/12-02/13618049 від 12 травня 2016 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2016 року, яким до відповідача застосовані штрафні санкції у сумі 159,16 грн.

Разом з тим, на підставі Акту перевірки №930/12-02/13618049 від 09 червня 2016 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» прийнято податкове повідомлення-рішення №00017112 від 10 червня 2016 року, яким до відповідача застосовані штрафні санкції у сумі 159,60 грн.

Також, на підставі Акту перевірки №1016/12-02/13618049 від 07 липня 2016 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19 липня 2016 року, яким до відповідача застосовані штрафні санкції у сумі 93,29 грн.

Разом з тим, на підставі Акту перевірки №272/08-28-12-00 від 22 серпня 2016 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09 вересня 2016 року, яким до відповідача застосовані штрафні санкції у сумі 179,60 грн.

Відповідачем до податкового органу надана декларація з орендної плати за 2016 рік № від 10 лютого 2016 року, згідно якої відповідачем самостійно визначено суму орендної плати за рік у розмірі 9 286,53грн.

За терміном сплати на 30 травня 2016 року, 30 червня 2016 року, 30 липня 2016 року, 30 серпня 2016 року, 30 вересня 2016 року по 773,88 грн. за кожний місяць, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 3 341,58 грн.

Також, на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України в результаті несвоєчасної сплати відповідачем суми грошового зобов'язання з вказано податку Товариству з обмеженою відповідальністю торговий дім «Фенікс, ЛТД» нарахована пеня у розмірі 21,51 грн.

Отже, згідно даних інтегрованої картки відповідача та довідки про заборгованість загальна сума боргу відповідача становить 3 954,74 грн.

Вищезазначена сума грошових зобов'язань відповідачем не сплачена.

10 липня 2015 року у зв'язку із виникненням у відповідача податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням позивачем сформована та направлена податкова вимога №1642-23 на суму 1093,72 грн.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки нараховані податкові зобов'язання не сплачено, тому згідно підпунктом 14.1.175 статті 14 ПК України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 287.1 статті 287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 286.2 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За правилами пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами підпункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

Оскільки відповідач не надав заперечень проти вимог заявленого позову та доказів сплати податкового боргу, то у суду відсутні підстави вважати податкову вимогу №1087-25 від 04 листопада 2014 року відкликаною. Крім того, наданою позивачем інтегральною карткою відповідача підтверджується, що податковий борг з моменту направлення вказаної податкової вимоги повністю не погашений. Відтак, податкова вимога №1642-23 від 10 липня 2015 року є чинною.

Відповідно до статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Керуючись вимогами підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, відповідно до якої після закінчення встановлених строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня, позивачем нарахована пеня у розмірі 21,51 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області на підтвердження податкового боргу відповідача з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3 954,74 грн. надала: податкову декларацію, податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу, інтегровану картку, довідку про заборгованість.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобов'язань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків ТОВ ТД «Фенікс, ЛТД» () у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у М.Запоріжжі (код отримувача 38025423, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) у сумі податкового боргу, а саме: по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 3 954,74 грн. (Ленінський район, код платежу 18010600, р/р 0006).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов