Справа № 820/5582/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 р. № 820/5582/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області, апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1, треті особи - Липецьке відділення Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області генерал поліції 3-го рангу Дмитрієв Анатолій Анатолійович, про визнання протиправними та скасування рішення, висновку, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.09.2016;

- визнати протиправним та скасувати висновок Апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1 від 20.09.2016;

- визнати протиправним та скасувати наказ №361 о/с від 27.09.2016 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з посади оперуповноваженого Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за п.5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді оперуповноваженого Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 28.09.2016 по день постановляння рішення суду з відрахуванням зборів та обов'язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з січня 1998 року по листопад 2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. Згідно особистої заяви та на підставі наказу голови Національної поліції України №53 о/с від 07.11.2015 його, підполковника поліції, призначено на посаду оперуповноваженого Харківського відділу поліції (м.Мерефа) ГУ Національної поліції в Харківській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27.09.2016 №361 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Підставою для прийняття спірного наказу стали висновки Атестаційної комісії №16 та апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1. Проте позивач не погоджується із вказаними висновками та наказом, вважає, що дії відповідачів є протиправними, а прийнятий атестаційною комісією, внаслідок таких порушень законодавства висновок - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", є протиправним, необґрунтованим, таким, що не ґрунтується на перевірених і встановлених фактах, а відтак підлягають скасуванню.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - головного управління Національної поліції в Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що ОСОБА_1 був призначений на посаду тимчасово, до проведення процедури атестування. За результатами проведеної атестації, комісія склала висновок, який полягає у тому, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. У зв'язку із чим, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача - атестаційної комісії № 16 Головного управління Національної поліції в Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача - апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представники третіх осіб - Липецького відділення Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області генерала поліції 3-го рангу Дмитрієва Анатолія Анатолійовича в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Поряд із тим, представник відповідача - головного управління Національної поліції в Харківській області, надав до суду через канцелярію клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю представника у розгляді справи в Харківському апеляційному адміністративному суді.

Відповідно до частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються протягом розумного строку, але не більше двадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України та те, що представник відповідача надав до суду письмові заперечення проти позову, суд вважає клопотання про відкладення розгляду справи необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що з січня 1998 року по листопад 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом № 53 о/с від 07.11.2015 відповідно до п.9 та п. 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" призначено прибулих з Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та встановлення посадових окладів відповідно до штатного розпису з 07.11.2015, у т.ч. ОСОБА_1 (М-079818), який мав спеціальне звання "підполковник міліції", оперуповноваженим Харківського відділу поліції 9м.Мерефа) Головного управління Національної поліції в Харківській області, присвоївши йому спеціальне звання "підполковник поліції" (підстава - заява ОСОБА_1 від 07.11.2015).

Наказом №37 о/с від 11.02.2016 Головного управління Національної поліції в Харківській області у зв'язку із реорганізацією, на підставі наказів Національної поліції України від 25.01.2016 №61, Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.01.2016 №54 та відповідно до статей 65, 68 Закону України "Про Національну поліцію" підполковника поліції ОСОБА_3 (М-079818) призначено оперуповноваженим Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (підстава - рапорт ОСОБА_1 від 29.01.2016).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.02.2016 № 102, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про національну поліцію України" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом МВС від 17.11.15 № 1465, призначено проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області.

На підставі вищезазначеного наказу проведено атестацію позивача - підполковника поліції ОСОБА_3, що підтверджує відповідний атестаційний лист.

Як вбачається з атестаційного листа, за висновком прямого керівника від 18.03.2016, підполковника поліції ОСОБА_3 займаній посаді відповідає. Водночас, згідно з висновком атестаційної комісії № 16 ГУНП в Харківській області від 06.09.2016, останній займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Крім того, висновком апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1 від 20.09.2016 скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а висновки атестаційної комісії № 16 ГУНП в Харківській області від 06.09.2016 - без змін.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу №361с від 27.09.2016 за наслідками проведеної атестації позивача звільнено згідно з Законом України від 02.07.2015 №580-УІІІ "Про Національну поліцію" за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) з посади старшого інспектора Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків) на підставі висновків атестаційної комісії ГУ № 19 від 16.08.2016 та апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1 від 20.09.2016.

Перевіряючи відповідність закону спірних рішень відповідачів суд виходив із наступного.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення (висновок) атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.09.2016 та висновку апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1 від 20.09.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції, атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Суд встановив, що відповідно до змісту атестаційного листа, підполковник поліції ОСОБА_1 стежить за змінами та доповненнями діючого законодавства України, психологічно підготовлений добре, морально стійкий, за складом характеру спокійний, врівноважений, витриманий. У стройовому відношенні підтягнутий, табельною та вогнепальною зброєю володіє добре.

За висновком безпосереднього керівництва, підполковник поліції ОСОБА_1 займаній посаді відповідає.

Разом з тим, у протоколі ОП № 15.00027675.0049001 від 06.09.2016 взагалі не зазначено мотивів прийняття саме такого рішення.

Зокрема, у вказаному протоколі не відображено хід проведення співбесіди, відсутнє покликання на конкретні матеріали, на підставі яких прийняте зазначене рішення.

В порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції № 1465, у зазначеному рішенні атестаційної комісії не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1.

Всупереч вимогам частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачі не подали суду доказів, на підставі яких атестаційна комісія №16 ГУ НП Харківській області прийняла рішення відносно позивача про невідповідність займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, суд враховує, що наявними у справі матеріалами вказаний висновок атестаційної комісії об'єктивно не підтверджений. Так, в атестаційному листі на ОСОБА_3 відображені позитивні відомості про нього (зокрема, щодо результатів службової діяльності згідно з функціональними обов'язками, його дисциплінованості, тощо) із висновком прямого керівника про відповідність займаній посаді. За період служби в органах внутрішніх справ та поліції позивач мав 9 заохочення (почесна грамота та подяки) та 7 стягнень (6 знято). Крім того, позивач успішно пройшов тестування на застосування загальних навичок (набравши 44 балів із 60 можливих) та професійне тестування (набравши 35 балів із 60 можливих).

Отже, всупереч наведеним нормам та вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення у формі висновку - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

За таких підстав суд дійшов висновку, що рішення (висновок) атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.09.2016 прийнято без врахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, не підтверджується належними доказами, а тому має бути скасовано як протиправні.

Суд також зазначає, що пункт 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У свою чергу визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає, тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування рішення (висновок) атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.09.2016 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування висновку апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1 від 20.09.2016, суд зазначає, що останнє також підлягає скасуванню з огляду на тотожні обставини, а також зважаючи на той факт, що апеляційною комісією фактично не досліджувались підстави, які полягали в основу рішення атестаційної комісії № 16.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу №361 о/с від 27.09.2016 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з посади оперуповноваженого Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за п.5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваних рішень та наказу Дисциплінарного статуту Національної поліції України ще не затверджено, тому, керуючись аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, на думку суду, поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, відповідачем не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів, які б вказували на невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді, зокрема: акту відповідного службового розслідування, документів, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги безпідставність рішення атестаційної комісії, суд приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" відбулось незаконно, відтак наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області наказ №361 о/с від 27.09.2016 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи протиправність наказу про звільнення позивача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належить поновити на посаді оперуповноваженого Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 27.09.2016.

Щодо позовної вимоги в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню з підстав викладених вище.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області, апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1, треті особи - Липецьке відділення Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Генерал поліції 3-го рангу Дмитрієв Анатолій Анатолійович, про визнання протиправними та скасування рішення, висновку, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.09.2016.

Визнати протиправним та скасувати висновок апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №1 від 20.09.2016.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №361 о/с від 27.09.2016 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 27.09.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць,5, ) на користь ОСОБА_1 (61124, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 28.09.2016 по день фактичного поновлення на посаді.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.М. Тітов